ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  926/1577/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Берднік І. С., Дроботової Т. Б., 

помічника судді, який виконує обов`язки секретаря судового засідання, -  Мірошниченка К. Є.,  

за участю представників:
позивача - Дудченко В. В. (адвоката), Онищук М. Б. (адвоката, в режимі відеоконференції),
відповідача -Дороніної О. М. (адвоката), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 (колегія суддів: Якімець Г. Г. - головуючий, Бойко С. М., Бонк Т. Б.) і рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 (суддя Проскурняк    О.    Г.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз"
про    стягнення заборгованості в сумі 402 138 228,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У липні 2020 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (далі - АТ "Чернівцігаз") про стягнення 402    138 228,31 грн на підставі договору транспортування прирродного газу № 1512000421 від 17.12.2015 (далі - договір), з яких: 349 130 926,57 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 14  644  861,91 грн - 3% річних, 19  875  536,86 грн - інфляційних втрат та 18  486  902,98 грн - пені. 

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем здійснено процедуру встановлення наявності у відповідача негативних місячних небалансів природного газу, в результаті чого виявлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу протягом липня 2018 року - лютого 2019 року внаслідок безпідставного відбору з газотранспортної системи природного газу для покриття власних виробничо-технічних витрат.

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 (суддя Проскурняк О. Г.) у справі №    926/1577/20 позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" до АТ "Чернівцігаз" задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 349 130 926,57 грн - заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 14 644 861,91 грн - 3% річних, 19 875 536,86 грн - інфляційних втрат та 701    857,80 грн. - пені. Відмовлено у задоволенні решти вимог щодо стягнення пені в сумі 18    486 902,98 грн.

2.2. Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до пунктів 7.1, 9.1 - 9.5 договору та пунктів 1, 2 глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), на підставі акта № 02-19-1512000721-БАЛАНС від 28.02.2019 про надання послуг балансування природного газу, рахунку № 02-19-1512000721-БАЛАНС від 28.02.2019, розрахунку вартості послуг балансування від 31.01.2019, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за лютий 2019 року, позивачем правомірно визначено обсяг негативного небалансу - 5 200,182 тис. куб. м та вартість послуг балансування у лютому 2019 року на загальну суму 55 395 017,80 грн. Судом встановлено, що АТ "Чернівцігаз" безпідставно відібрано з газотранспортної системи природний газ, при цьому не повернуто в газотранспортну мережу природний газ в липні 2018 року в обсязі 304,124 тис. куб. м, в серпні 2018 року в обсязі 2 201,086 тис. куб. м, у вересні 2018 року в обсязі 3 099,855 тис. куб. м, в жовтні 2018 року в обсязі 794,184 тис. куб. м, у листопаді 2018 року в обсязі 2 090,532 тис. куб. м, в грудні 2018 року в обсязі 4942,218 тис. куб. м, у січні 2019 року в обсязі 8 039,267 тис. куб. м та у лютому 2019 року в обсязі 5 200,182 тис. куб. м, в результаті чого у відповідача виник негативний небаланс у зазначений період. Також суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат в повному обсязі. Щодо стягнення пені суд першої інстанції зазначив, що із поданого позивачем розрахунку, вбачається, що він просить суд стягнути з відповідача пеню, яка нарахована за період з 01    липня 2018 року до 26 вересня 2020 року, що виникла внаслідок наявності заборгованості за період з липня 2018 року до лютого 2019 року, тобто з порушенням строків спеціальної позовної давності. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 18    486 902,98 грн.

2.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 скасовано рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 у справі № 926/1577/20 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 

2.4. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції, апеляційний господарський суд установив, що додаток № 1 (розподіл потужності) та додаток № 2 (транспортування) до договору сторонами не укладалися, а тому, за висновком суду, сторонами не було погоджено істотних умов договору. Апеляційний господарський суд зазначив, що передбачений Кодексом ГТС порядок оплати послуг з балансування діє лише у випадку укладення сторонами договору про надання послуг з балансування. Якщо такий договір не укладений, то позивач - оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) має надати суду не лише односторонні акти та розрахунки, а також докази фактичного надання ним послуг з балансування. Отже, за висновком апеляційного господарського суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування у відповідача заборгованості зі сплати небалансів у період з липня 2018 року до лютого 2019 року, як і не доведено закупівлю газу для врегулювання небалансів саме відповідача та транспортування такого газу у спірний період відповідачу. 

3. Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 та частково із рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 у справі № 926/1577/20, до Верховного Суду звернулося АТ "Укртрансгаз" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду повністю та рішення господарського суду першої інстанції в частині відмови у стягнені 18 486 902,98 грн пені, та залишити без змін рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 в частині задоволення позовних вимог, а в частині відмови у задоволенні позовних вимог - ухвалити нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.  

3.2. АТ "Укртрансгаз" зазначає, що оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій у відповідних частинах ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. АТ "Укртрансгаз", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пунктів     1, 2, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

3.3. Скаржник відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України посилається на такі підстави касаційного оскарження судових рішень: 

- пункт 1: суд апеляційної інстанції застосував статті 627, 628, 638 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 913/64/17, від 14.11.2019 у справі № 904/2732/18, від 14.07.2020 у справі № 923/1064/18, від 18.06.2019 у справі № 912/1558/18, від 13.08.2019 у справі № 925/352/18 (в частині надання оцінки договору на транспортування природного газу, що відповідає Типовому договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2497 від 30.09.2015 (із змінами, внесеними згідно з Постановами НКРЕКП № 2016 від 24.11.2016, № 2017 від 24.11.2016), як такому, що визначає порядок та умови надання послуги послуг балансування);

- пункт 2: суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.03.2019 (25.06.2019) у справі № 916/2090/16, від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19, проте, застосування зазначених висновків у цій справі не узгоджується з положенням частини 4 статті 236, статті 287 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС. Спірні правовідносини виникли на підставі зміненого законодавства, що визначає інші підстави для оплати послуг балансування, що зумовлює наявність підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16;

- пункт 3: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 526 Цивільного кодексу України та статті 629 Цивільного кодексу України у системному зв`язку із положеннями Кодексу ГТС, зокрема, абзаців 29, 33 пункту 5 глави 1 розділу І, пунктів 3-4 глави 4 розділу XIV;  

- пункт 4: суд апеляційної інстанції порушив частину 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відтак суд допустив процесуальне порушення відповідно до пункту 3 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України. 

3.4. АТ "Чернівцігаз" у відзиві на касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" зазначає, що дізналося про відкриття касаційного провадження у справі № 926/1577/20 за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз", та призначення касаційної скарги до розгляду з телеграм-каналу @kgs_supremecourt/. Проте наведена в телеграм-каналі інформація не містила відомостей щодо строку, встановленого судом касаційної інстанції для подання відзиву на касаційну скаргу. Водночас із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №    64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №  2102-IX. Зазначені обставини безпосередньо та суттєво вплинули на роботу товариства, яке є об`єктом критичної інфраструктури, забезпечує життєдіяльність міста та області, та безпосередньо задіяне в спеціальних заходах з відновлення державного суверенітету і територіальної цілісності держави. З огляду на це "Чернівцігаз" просить суд касаційної інстанції врахувати обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" при розгляді цієї скарги. За таких обставин, доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз", враховуються Верховним Судом під час цього касаційного провадження. 

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" ("оператор") та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" ("замовник") укладено договір №1512000721 транспортування природного газу, відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

4.2. Пунктом 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

4.3. Обсяг послуг, що надаються за цим договором визначається підписанням додатка № 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка № 2 (транспортування) (пункт 2.4 договору).

4.4. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС (пункт 2.5 договору).

4.5. Відповідно до пункту 2.6 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

4.6. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.7 договору).

4.7. Згідно з пунктом 2.8 договору додатки №№ 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток № 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

4.8. В пункті 3.1 договору сторони погодили, що оператор зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс ГТС; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом ГТС; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом ГТС та чинним законодавством України.

4.9. Оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором (пункт 3.2 договору).

4.10. Відповідно до пункту 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених договором та Кодексом ГТС; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

4.11. Замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (пункт 4.2 договору).

4.12. Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору (пункт 5.1 договору).

4.13. В пунктах 7.1-7.3 договору сторонами погоджено, що вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

4.14. Згідно з пунктом 9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС.

4.15. Відповідно до пункту 9.2 договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природні газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

4.16. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що згідно з пунктом 9.4 договору у редакції додаткової угоди № 1 від 29.11.2017 оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою 

4.17. В пункті 11.4 договору сторони погодили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього договору.

4.18. Господарські суди зазначили, що, за твердженням позивача, відповідачем  безпідставно відібрано з газотранспортної системи природний газ, при цьому не повернуто в газотранспортну мережу природний газ в липні 2018 року в обсязі 304,124 тис. куб. м, в серпні 2018 року - 2 201,086 тис. куб. м, у вересні 2018 року - 3    099,855 тис. куб. м, в жовтні 2018 року - 794,184 тис. куб. м, у листопаді 2018 року - 2 090,532 тис. куб. м, в грудні 2018 року - 4 942,218 тис. куб. м, у січні 2019 року - 8 039,267 тис. куб. м та у лютому 2019 року - 5 200,182 тис. куб. м, в результаті чого у відповідача виник негативний небаланс у зазначений період.

4.19. Позивач зазначав, що у зв`язку із нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивачем разом із актами про надання послуг балансування за наведені періоди на загальну суму 349 130 926,57 грн надіслано відповідачу рахунки на оплату та звіти по точках входу/виходу супровідними листами № ТSOВИХ-18-2079 від 14.08.2018, № ТSOВИХ-18-2371 від 13.09.2018, №  ТSOВИХ-18-2648 від 13.10.2018, № ТSOВИХ-18-2895 від 14.11.2018, № ТSOВИХ-18-3207 від 14.12.2018, № 2001ВИХ-19-79 від 14.01.2019, № 2001ВИХ-19-582 від 14.02.2019, № 2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019.

4.20. У зв`язку з неоплатою цих рахунків, АТ "Укртрансгаз" у липні 2020 року звернулось до суду із позовом про стягнення з АТ Чернівцігаз 402 138 228,31 грн, з яких: 349 130 926,57 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 14 644 861,91 грн 3% річних, 19 875 536,86 грн інфляційних втрат та 18 486 902,98 грн пені.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду 

5.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 визначено колегію суддів у складі: Вронська Г. О. - головуючий, Губенко Н. М., Кролевець О. А.

Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2021 касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 у справі №    926/1577/20 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2022 відкрито касаційне провадження у справі № 926/1577/20 за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021.

Водночас із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №  2102-IX.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 14.04.2022 № 29.3-02/707 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №    926/1577/20 у зв`язку із відпусткою судді Вронської Г. О. для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.  

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Берднік І. С., Дроботова Т. Б.

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 прийнято до провадження справу №    926/1577/20 за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 і рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 у справі №  926/1577/20. 

5.2. З урахуванням Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022,  від 18.04.2022 №    259/2022, від 18.05.2022 № 341/2022, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи № 926/1577/20 у розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи, з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

5.3. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга повинна бути частково задоволена з огляду на таке. 

5.4. Предметом позову в цій справі є вимоги АТ "Укртрансгаз" про стягнення з АТ "Чернівцігаз" 402 138 228,31 грн на підставі договору транспортування прирродного газу, з яких: 349 130 926,57 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 14  644  861,91 грн - 3% річних, 19  875  536,86 грн - інфляційних втрат та 18  486  902,98 грн - пені. 

5.5. Підставою позовних вимог, на думку АТ "Укртрансгаз", є наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу протягом липня 2018 року - лютого 2019 року, внаслідок безпідставного відбору з газотранспортної системи природного газу для покриття власних виробничо-технічних витрат.

5.6. Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

5.7. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

5.8. У статті 180 Господарського кодексу України визначено істотні умови господарського договору. 

Так, відповідно до частин 1, 3 і 4 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджених сторонами, так і тих, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

5.9. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

5.10. Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497. 

5.11. За змістом частин 1 і 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

5.12. Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - транспортування, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

5.13. Кодекс ГТС (тут і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - липень 2018 року) є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

5.14. Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

5.15.  Господарські суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до пункту 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС. 

5.16. Розділ 9 договору та глава 4 розділу XIV Кодексу ГТС визначає порядок розрахунків послуг балансування. При цьому пункти 9.1, 9.2 договору містять умови, які визначають місячний негативний небаланс замовника.

5.17. Обсяг послуг, що надаються відповідно до цього договору, визначається додатком    1 (розподіл потужності) та/або додатком 2 (транспортування) до договору, які згідно з пунктом 2.8 договору є його невід`ємною частиною. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи.

5.18. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції, апеляційний господарський суд установив, що додаток № 1 (розподіл потужності) та додаток № 2 (транспортування) до договору сторонами не укладалися, а тому, за висновком суду, сторонами не було погоджено істотних умов договору. Апеляційний господарський суд зазначив, що передбачений Кодексом ГТС порядок оплати послуг з балансування діє лише у випадку укладення сторонами договору про надання послуг з балансування. Якщо такий договір не укладений, то позивач - оператор ГТС має надати суду не лише односторонні акти та розрахунки, а також докази фактичного надання ним послуг з балансування. Отже, за висновком апеляційного господарського суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування у відповідача заборгованості зі сплати небалансів у період з липня 2018 року до лютого 2019 року, як і не доведено закупівлю газу для врегулювання небалансів саме відповідача, та транспортування такого газу у спірний період відповідачу. 

5.19. Скаржник, не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України посилається на такі підстави касаційного оскарження судових рішень: 

- пункт 1: суд апеляційної інстанції застосував статті 627, 628, 638 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 913/64/17, від 14.11.2019 у справі № 904/2732/18, від 14.07.2020 у справі № 923/1064/18, від 18.06.2019 у справі № 912/1558/18, від 13.08.2019 у справі № 925/352/18 (в частині надання оцінки договору на транспортування природного газу, що відповідає Типовому договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2497 від 30.09.2015 (із змінами, внесеними згідно з Постановами НКРЕКП № 2016 від 24.11.2016, № 2017 від 24.11.2016), як такому, що визначає порядок та умови надання послуги послуг балансування);

- пункт 2: суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.03.2019 (25.06.2019) у справі № 916/2090/16, від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19, проте, застосування зазначених висновків у цій справі не узгоджується з положенням частини 4 статті 236, статті 287 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС. Спірні правовідносини виникли на підставі зміненого законодавства, що визначає інші підстави для оплати послуг балансування, що зумовлює наявність підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16;

- пункт 3: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 526 Цивільного кодексу України та статті 629 Цивільного кодексу України у системному зв`язку із положеннями Кодексу ГТС, зокрема, абзаців 29, 33 пункту 5 глави 1 розділу І, пунктів 3-4 глави 4 розділу XIV;  

- пункт 4: суд апеляційної інстанції порушив частину 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відтак суд допустив процесуальне порушення відповідно до пункту 3 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

5.20. Відповідно до частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.21. Верховний Суд дійшов висновку про необхідність врахування висновку щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20, ухваленій  після подання касаційної скарги. 

5.22. Верховний Суд у постанові від 18.02.2022 у справі № 918/450/20 за подібних правовідносин  (з огляду на суб`єктний склад учасників (позивач - АТ "Укртрансгаз" - оператор газотранспортної системи, відповідач - оператор газорозподільної системи), зміст позовних вимог (стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу) та їх підстави, сферу регулювання правових відносин), зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже й істотними в контексті предмету договору, за звичайних обставин мала би свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

5.23. Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

5.24. Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов. Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18.

5.25. Проте у справі № 926/1577/20, яка розглядається, апеляційний господарський суд не надав належної правової оцінки обставинам щодо виконання сторонами умов договору. Так, суд не звернув увагу на встановлені судом першої інстанції обставини фактичного виконання відповідачем договору, у тому числі шляхом підписання звітів про надходження та розподіл природного газу. Крім того, суд не звернув увагу, що у відзиві на позовну заяву АТ "Чернівцігаз" зазначало про безпідставність застосування позивачем при розрахунку вартості цих послуг коефіцієнту 1,2, а не посилалось на неукладеність договору чи на його фактичне невиконання сторонами. Крім того, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою розділ 9 договору, який містить умови, що визначають місячний негативний небаланс замовника.

5.26. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць.

5.27. Місячний небаланс розраховується оператором ГТС до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор ГТС (пункт 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

5.28. Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. 

5.29. У главі 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок врегулювання замовником місячних небалансів. Так, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць (пункт 4 зазначеної норми). 

5.30. Відповідно до підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу. 

5.31. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

5.32. Отже, відповідно до чинного законодавства та договору достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу.     

5.33. Кодекс ГТС у розділі ХІІ детально регламентує здійснення алокації (на яких даних ґрунтується, порядок здійснення тощо). Так, у межах процедури алокації передбачено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до ГТС, є основою для формування інформації, що передається оператору ГТС для здійснення ним алокації (пункт 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

5.34. Отже, оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування.

5.35. З огляду на наведене для правильного вирішення цього спору, за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування, судам належало встановити обставини, пов`язані з наданням послуг власне транспортування газу, дослідити складені сторонами на виконання відповідних умов договору акти приймання-передачі природного газу в спірний період, у тому числі з метою встановлення обсягів природного газу, визначених комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, як то передбачено Кодексом ГТС. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20.

5.36. Проте апеляційний господарський суд обмежившись посиланням на те, що додаток № 1 (розподіл потужності) та додаток № 2 (транспортування) до договору сторонами не укладалися, не надав оцінки алокаціям про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу АТ "Чернівцігаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками), звітам по точках входу/виходу замовника послуг транспортування, актам приймання-передачі обсягів природного газу, наявним у матеріалах справи. 

5.37. Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, є обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.38. Оскільки суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідив усі зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки, а також враховуючи передбачені частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, оскаржувану постанову, прийняту за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог належить скасувати, а справу - направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5.39.    З огляду на неповноту встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що на цій стадії судового провадження решта доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не розглядаються.  

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.3. Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

6.4. Частиною 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

6.5. Отже, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" необхідно задовольнити частково, постанову апеляційного господарського суду  - скасувати, а справу передати на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

7. Судові витрати 

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.  

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 у справі №    926/1577/20 скасувати, справу № 926/1577/20 передати на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          І. С. Берднік 
                                                                                                                   
           Т. Б. Дроботова