ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 683/2751/21
Провадження № 22-ц/4820/688/22

Хмельницький апеляційний суд у складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Талалай О.І., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2021 року, суддя Цішковський В.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання поновлення в черзі на отримання житла, 

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №43 від 13.07.2018 року в частині зняття прапорщика запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби за закінченням строку контракту та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити прапорщика запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі з 12.09.2001 року.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що згідно з рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №8 від 12.09.2001 року його та членів його сім`ї, дружину ОСОБА_2 , було взято на квартирний облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. У зв`язку з народженням дочки ОСОБА_3 , 06.06.2003 року, її було включено до членів сім`ї позивача та відповідно було внесено зміни у його квартирно-облікову справу. Протоколом житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30.10.2008 року було знову внесено зміни у його квартирно-облікову справу у зв`язку з розірванням шлюбу з ОСОБА_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 25.06.2018 року, на підставі ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» його було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку із закінченням строку контракту). 28.07.2021 року він звернувся із заявою до в/ч НОМЕР_1 про з`ясування дати перебування його та членів його сім`ї на квартирному обліку при військовій частині. 11.08.2021 року його повідомлено про те, що він та членів його сім`ї, дочку ОСОБА_3 , було знято з квартирного обліку 13.07.2018 року у зв`язку із закінченням строку контракту. 
Враховуючи, що на момент звільнення вислуга років у Збройних Силах України становила 26 років 1 місяць позивач вважав, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10.11.2021 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №43 від 13.07.2018 року в частині зняття прапорщика запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби за закінченням строку контракту. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі з 12.09.2001 року.
Задовольняючи позов суд виходив з відсутності правових підстав для зняття прапорщика ОСОБА_1 з квартирного обліку.
В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
В обґрунтування скарги зазначила, що оскільки ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тому відсутні правові підстави для його перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. 
В письмовій заяві представник апелянта просив провести розгляд справи без його участі, підтримав доводи апеляційної скарги. 
Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що прапорщика ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2018 року, №145, звільнено з військової служби y запас на підставі п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту). Вислуга років у Збройних силах України складає в календарному обчислені 26 років 1 місяць.
З 12.09.2001 року ОСОБА_1 та члена його сім`ї, дружину, ОСОБА_2 , було взято на квартирний облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. У зв`язку із народженням 06.06.2003 року дочки, ОСОБА_3 , її також було включено до членів сім`ї ОСОБА_1 та взято на квартирний облік. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2008 року було знову внесено зміни у квартирно-облікову справу ОСОБА_1 у зв`язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_2 .
На думку членів житлової комісії, оскільки прапорщик у відставці ОСОБА_1 звільнений у зв`язку із закінченням строку дії контракту, тому ця обставина позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЖК УРСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. 
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Так, згідно чинного на момент взяття позивача на квартирний облік Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 03.02.1995 року, №20, (далі - Положення №20), військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, а саме: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (пункт 13).
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03.08.2006 року, №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі, і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду: від 17.03.2020 року у справі № 487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04. 2020 року у справі № 683/2197/18 та від 19.05.2020 року у справі № 683/2198/18.
Вирішуючи спір, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 та члени його сім`ї з 12.09.2001 року були зараховані в загальну чергу на квартирний облік для отримання житла; звільнений із військової служби у запас за пунктом «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; має вислугу років у Збройних Силах України понад 20 років, тому підстави, визначені законом для зняття з квартирного обліку, не настали (постанова Верховного Суду від 23.10.2021 року у справі № 295/11871/19).
Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 752/5881/15 є безпідставними, оскільки висновки суду не суперечать висновкам, викладеним у зазначеній постанові.
Так, у постанові від 06.06.2018 року у справі № 752/5881/15 (провадження № 14-169цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність зняття позивача як колишнього військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, оскільки він мав вислугу на військовій службі менше 20 років, тоді як у справі, яка переглядається, календарна вислуга позивача у Збройних Силах України становила більше 20 років, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 25.06.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з правом носіння військової форми.
Висновок суду узгоджується з правовою позицією щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), і підстав для відступлення від яких колегія суддів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.
Судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку з чим рішення підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 червня 2022 року.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук 

                                                                               О.І. Талалай 

                                                                               Т.В. Спірідонова