ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" серпня 2022 р.           Справа№ 910/158/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Куксова В.В. 

за участю секретаря судового засідання:           Гончаренка О.С.  

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 30.08.2022  у справі №910/158/22 (в матеріалах справи).

розглянувши у відкритому судовому засіданні
матеріали апеляційної скарги          ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненка Іллі Вікторовича
на ухвалу           Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 про повернення без розгляду позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича про визнання відсутнім права вимоги 
у справі           №910/158/22 (суддя Плотницька Н.)
за позовом           Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ»
до                     1. Міністерства юстиції України;
2. Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:          ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Ілля Вікторович
про                    зобов`язання вчинити дії 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 про виправлення описки) у справі №910/158/22 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича про визнання відсутнім у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-02RN від 01/02/2017, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренарт» та Компанією «Неомед Глобал с.р.о», та додані до неї матеріали повернуті без розгляду.
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:
- позовна заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича містить інший предмет позову ніж позов Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ», тобто позовні вимоги не містять самостійних вимог щодо предмета спору у даній справі та заявлені до позивача;
- заявлена ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича позовна заява не пов`язана з первісним позовом предметом спору та не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в розумінні ч. 1 ст. 49 ГПК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, скаржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 у справі №910/158/22 та передати вказану справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
У апеляційній скарзі апелянт послався на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ній висновки є помилковими.
У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявлений апелянтом позов містить інший предмет аніж позов Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ», з огляду на те, що:
- предмет спору та предмет позову не є тотожними поняттями, так як предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав, а предметом спору -  об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем та відповідачем;
- згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, позовна заява третьої особи має містити самостійній вимоги саме на предмет спору у справі;   
- предметом позову Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» є скасування рішення державного реєстратора про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт», яка (вимога) спрямована на відновлення порушеного права позивача на розгляд грошових вимог, які виникли на підставі угоди № 01-03-RN від 01.02.2017, а відтак, предметом спору у справі № 910/158/22 є зобов`язальне правовідношення, зокрема, наявність права вимоги за вказаною угодою;
- в свою чергу предметом позову третьої особи є визнання відсутнім у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017;
- вказане свідчить про те, що у ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича наявні самостійні вимоги на предмет спору у справі № 910/158/22, які полягають у встановлені судом факту відсутності у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017, первісний позов та позов третьої особи є пов`язаними, виникли з одних правовідносин, а задоволення позовної заяви третьої особи про визнання відсутність права вимоги у позивача за первісним позовом повністю виключає задоволення первісного позову з підстав відсутності порушеного права.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022, справу №910/158/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.. 
З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 ухвалено витребувати матеріали справи №910/158/22 у Господарського суду міста Києва та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/117/22.
Матеріали оскарження по вказаній справі надійшли до суду 20.07.2022. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненка Іллі Вікторовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 у справі №910/158/22, розгляд апеляційної скарги призначено на 30.08.2022 об 11:25 год., ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненка Іллю Вікторовича зобов`язано до 19.08.2022 надати суду  позовну заяву з доданими до неї документами, яку було повернуто ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2022. 
08.08.2022 до суду від апелянта надійшло клопотання до якого додані оригінал позовної заяви третьої особи та додані до неї документи.
10.08.2022 до суду від  Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому  позивач, з посиланням на те, що:
- між ним та апелянтом існує спір щодо визнання наявності або відсутності у позивача права на включення його кредиторських вимог за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017 до проміжного ліквідаційного балансу третьої особи, з огляду на що позивач звернувся до суду з відповідним позовом (справа № 910/14784/21), звернення до суду з яким було наслідком систематичного ухилення апелянтом від отримання будь-яких поштових відправлень щодо включення вказаних кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу;
- водночас до вирішення спору сторін у справі № 910/17484/21 по суті апелянта  було припинено, з огляду на що позивачем було подано позов у цій справі № 910/158/22;
- при цьому наявність чи відсутність у апелянта зобов`язань за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017 є предметом розгляду саме у справі № 910/17484/21, в той час як предметом розгляду у цій справі № 910/158/22 є правовідносини, які стосуються правомірності здійснення процедури реєстрації припинення апелянта;
- вказане свідчить про те, що заявлені апелянтом у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, позовні вимоги  не пов`язані з предметом спору у цій справі № 910/158/22, а задоволення цих позовних вимог не матиме наслідком відмову у задоволенні  позовних вимог позивача, 
просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відповідач 1 та відповідач 2  представників в судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача 1 та відповідача 2 за наявними матеріалами апеляційного провадження.
У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» з вимогами до Міністерства юстиції України та Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просив суд: 
- визнати протиправним та таким, що підлягає скасуванню реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000651110021012037 від 15.11.2021 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт»;
- зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000651110021012037 від 15.11.2021 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт».
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» заборгованості перед позивачем за угодою щодо постачання медичних виробів і/або фармацевтичних виробів і/або медичного обладнання № 01-02RN від 01.02.2017, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренарт» та Компанією «Неомед Глобал с.р.о», право вимоги за якою перейшло до позивача на підставі угоди про відступлення права вимоги від 18.01.2021, та порушенням ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт»  процедури припинення юридичної особи.
При цьому, як слідує зі змісту позовної заяви, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувають й позовні вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» про визнання кредиторських вимог за угодою щодо постачання медичних виробів і/або фармацевтичних виробів і/або медичного обладнання № 01-02RN від 01.02.2017 у сумі 10  226  278,01 євро та зобов`язання включити їх до проміжного ліквідаційного балансу (справа № 910/14784/21).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/158/22 та прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 24.02.2022.
Судове засідання, призначене на 24.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 підготовче засідання призначено на 24.06.2022.
23.06.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича про визнання відсутнім у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-02RN від 01.02.2017.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що: не надано доказів наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» заборгованості за угодою щодо постачання медичних виробів і/або фармацевтичних виробів і/або медичного обладнання № 01-02RN від 01.02.2017; позивач за первісним позовом не набув права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт»; Товариство з обмеженою відповідальністю Ренарт» до внесення запису про припинення не мало можливості висунути заперечення проти грошової вимоги позивача за первісним позовом; припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» не порушує прав позивача за первісним позовом.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 (у урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 про виправлення описки) у справі №910/158/22 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмета спору, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича про визнання відсутнім у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-02RN від 01/02/2017, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренарт» та Компанією «Неомед Глобал с.р.о», та додані до неї матеріали повернуті без розгляду, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.
За приписами ч. 1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49 та ч. 4 ст. 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 ГПК України. 
Положення ст. 180 ГПК України регулюють порядок пред`явлення зустрічного позову.
Так, за змістом положень ч. 4 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 ГПК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГПК України  зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. 
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
В свою чергу, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. 
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. 
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верхового Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.
З матеріалів справи слідує, що спір між сторонами за первісним позовом виник з приводу наявності або відсутності підстав для визнання протиправним та таким, що підлягає скасуванню реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000651110021012037 від 15.11.2021 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт», а також зобов`язання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати вказаний  реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В свою чергу предметом позову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича є вимоги про визнання у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» відсутнім права вимоги за угодою № 01-02RN від 01.02.2017, тобто вказані позовні вимоги не містять самостійних вимог щодо предмета спору у даній справі та заявлені до позивача.
Колегія суддів вважає помилковою  позицію апелянта про те, що предметом спору у цій справі № 910/158/22 є зобов`язальне правовідношення, зокрема, наявність права вимоги за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017, так як, як встановлено вище, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем, проте при розгляді цієї справи № 910/158/22 судами не досліджуються та не встановлюються обставини наявності або відсутності у позивача правова вимоги  за угодою № 01-03-RN від 01.02.2017. 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлена Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллею  Вікторовичем позовна заява не пов`язана з первісним позовом предметом спору та не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо  предмета спору, в розумінні ч. 1 ст. 49 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення такої позовної заяви відповідно до ст. 180 ГПК України заявнику.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів  зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 про повернення позовної заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича про визнання відсутнім у Компанії «Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ» права вимоги за угодою № 01-02RN від 01/02/2017 та доданих до неї матеріалів без розгляду  та для задоволення апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича відсутні.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою  покладаються на ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» Леоненко Іллі Вікторовича  на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 у справі №910/158/22 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 у справі №910/158/22  залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження  ухвали Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 у справі №910/158/22.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 31.08.2022. 

Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                В.В. Куксов