ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" липня 2022 р.           Справа№ 911/975/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Корсака В.А. 

за участю:
секретаря судового засідання Звершховської І.А.,
представників сторін:
від позивача: Кологойда О.В.,
від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства  «Центренерго»
на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 (повний текст складено 21.07.2021)
у справі № 911/975/21 (суддя Горбасенко П.В.)
за позовом          Приватного акціонерного товариства  «Кінто»,
що діє від імені та в інтересах:
1.          Непідприємницького товариства «Відкритий пенсійний фонд «Соціальний стандарт»,
                    2.          Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований                                                   корпоративний інвестиційний фонд  «Синергія Клаб»
до                    Публічного акціонерного товариства  «Центренерго»
про                    визнання укладеними договорів купівлі-продажу цінних паперів, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Кінто» (далі - ПАТ «Кінто»), що діє від імені та в інтересах Непідприємницького товариства «Відкритий пенсійний фонд «Соціальний стандарт» (далі - НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт») та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія Клаб» (далі - ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб») (далі разом - акціонери), звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просило:
- визнати укладеним договір купівлі-продажу цінних паперів №83НПФ від 07.08.2019 між ПАТ «Центренерго» та НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» про обов`язковий викуп 22900 штук іменних акцій ПАТ «Центренерго» за ціною 14,9292 грн за одну просту іменну акцію на загальну суму 341 878,68 грн у вказаній у позовній заяві редакції;
- визнати укладеним договір купівлі-продажу цінних паперів №62СК від 07.08.2019 між ПАТ «Центренерго» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» про обов`язковий викуп 350160 штук іменних акцій ПАТ «Центренерго» за ціною 14,9292 грн за одну просту іменну акцію на загальну суму 5 227 608,67 грн у вказаній у позовній заяві редакції.
В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «Кінто» вказує, що на річних загальних зборах акціонерів ПАТ «Центренерго», які відбулись 03.04.2019, НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» проголосували «проти» надання згоди на вчинення значних правочинів (питання №10 порядку денного). 
На думку позивача, за таких обставин та згідно з п. 1 ч. 2 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» у акціонерів виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством (відповідачем) належних їм голосуючих акцій, а тому згідно з ч. 3 вказаної статті Закону ПАТ «Центренерго» зобов`язане укласти договори купівлі-продажу цінних паперів з НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб».
ПАТ «Кінто» вказує, що від імені акціонерів звернулось до ПАТ «Центренерго» з вимогами про обов`язковий викуп акцій із зазначенням кількості акцій, узгодженої ціни викупу, загальної суми платежу, платіжних реквізитів, на які слід здійснити виплату суми викупу, та реквізитів депозитарної установи акціонерів, до яких було додано виписки про стан рахунку в цінних паперах в депозитарній установі АТ «Піреус Банк МКБ», що підтверджують право власності позивачів на акції ПАТ «Центренерго» станом на дату подання вимоги.
ПАТ «Кінто» наголошує, що ПАТ «Центренерго» не вчинило наступних дій, визначених Законом України «Про акціонерні товариства», спрямованих на викуп у позивача цінних паперів. ПАТ «Центренерго» у встановлений строк не склало та не надало позивачу для ознайомлення проект договору про обов`язковий викуп акцій.
ПАТ «Кінто» зазначає, що 08.08.2019 у зв`язку з порушенням відповідачем строків викупу та оплати акцій, визначених ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», звернулось від імені акціонерів до ПАТ «Центренерго» з претензією, у якій пропонувало відповідачу в строк до 20.08.2019 укласти у формі єдиних документів договори купівлі-продажу простих іменних акцій ПАТ «Центренерго» на умовах, визначених у повідомленнях ПАТ «Центренерго» про право обов`язкового викупу акцій, вимогах акціонерів про обов`язковий викуп акцій та здійснити оплату акцій, що підлягають обов`язковому викупу, на рахунки акціонерів. До вказаної претензії було додано проекти договорів купівлі-продажу цінних паперів від 07.08.2019, документи щодо ідентифікації акціонерів та реквізити банківських рахунків акціонерів для оплати акцій. 
Відповіді на вказану претензію відповідач не надав. Однак 11.11.2019 провів засідання Наглядової ради «Центренерго», оформлене протоколом №23/2019, з порядком денним «Прийняття рішення про надання ПАТ «Центренерго» згоди на вчинення значних правочинів про обов`язковий викуп ПАТ «Центренерго» належних акціонеру акцій на підставі ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства». ПАТ «Центренерго» встановило, що вимоги акціонерів подані з порушенням п. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства»; рішення за вказаними вимогами акціонерів  про надання або відмову у наданні згоди на вчинення ПАТ «Центренерго» значних правочинів щодо укладення договорів про обов`язковий викуп ПАТ «Центренерго» належних акціонеру акцій не приймалось.
На думку позивача, правочини щодо обов`язкового викупу акцій у акціонерів не є значними правочинами відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» і не потребують згоди Наглядової ради Товариства на їх вчинення.
За наведених підстав ПАТ «Кінто» вважає, що ПАТ «Центренерго» всупереч Закону України «Про акціонерні товариства» вчинило дії, спрямовані на неукладення із заявниками договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2021 позовні вимоги задоволено.
Задовольняючи заявлені вимоги, господарський суд першої інстанції вказав, що в порушення законодавчих приписів відповідач ухилився від дій, спрямованих на укладення договорів про обов`язковий викуп акцій, що є обов`язковими для сторін спірних правовідносин згідно з вимогами закону. За таких обставин та з огляду на наявність прямої вказівки закону щодо необхідності укладання договорів про обов`язковий викуп акцій, що є правовою підставою для вчинення сторонами відповідних дій, від виконання яких відповідач ухилився, суд дійшов висновку про обґрунтованість, а відтак - про задоволення вимог ПАТ «Кінто», що діє від імені та в інтересах НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» про визнання укладеними договорів купівлі-продажу цінних паперів №83НПФ та №62СК від 07.08.2019 у запропонованих позивачем редакціях.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2021, ПАТ  «Центренерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Центренерго» вказує, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Зокрема, на думку скаржника, суд невірно застосував ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки матеріалами справи підтверджено і не спростовано у оскаржуваному рішенні, що ПАТ «Кінто», в порушення вказаної норми, направило на адресу ПАТ «Центренерго» вимоги від 24.04.2019, до яких в додатках було додано копії виписок про стан рахунків у цінних паперах в депозитарній установі станом на 28.03.2019. При цьому 30-денний строк щодо подання вимоги про обов`язковий викуп акцій з підтверджуючими документами на право власності на акції станом на дату подання вимоги є граничним і поновленню не підлягає.
Скаржник вважає, що суд не надав оцінку змісту ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства», абз. 2 ч. 1 якої визначено, що акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитись з проектом договору про викуп товариством акцій і умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів. ПАТ «Центренерго» направило всім акціонерам повідомлення про проведення річних загальних зборів ПАТ «Центренерго», в т.ч. позивачам. На сторінці 3 повідомлення було зазначено, де, коли і в які проміжки часу акціонери можуть ознайомитись з проектом договору про викуп товариством акцій. Тобто позивачам була надана можливість ознайомитись з проектом такого договору та укласти його на умовах, які є єдиними для всіх акціонерів.
Апелянт також вважає, що суд порушив ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», оскільки визнання договору викупу акцій товариством, яке перебуває в процесі приватизації, без згоди Фонду державного майна України є незаконним, а такий правочин в силу абз. 15 ч. 4 ст. 12 цього Закону є недійсним.
Крім того, скаржник зазначає, що суд не взяв до уваги необхідність врахування антикорупційного законодавства та антикорупційної програми, про що ПАТ «Центренерго» зазначало у відзиві на позовну заяву. Апелянт вказує, що у його редакції проекту договору містились умови з урахуванням антикорупційного законодавства і ці умови є істотними.
Під час апеляційного провадження ПАТ «Центренерго» на виконання вимог суду надало для долучення до матеріалів справи якісну копію проекту договору про обов`язковий викуп Товариством акцій станом 2019 рік, яким, на думку відповідача, було визначено усі істотні умови договору.

Позиції учасників справи.
ПАТ «Кінто» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає оскаржуване рішення таким, що відповідає нормам матеріального права та обставинам справи, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач не погоджується з наведеними у апеляційній скарзі доводами та вважає, що вони були досліджені судом першої інстанції і не впливають на спірні правовідносини щодо визнання договорів купівлі-продажу акцій укладеними як належного способу захисту прав позивача, порушених відповідачем в процедурі обов`язкового викупу акцій ПАТ «Центренерго» за наслідками рішень, ухвалених загальними зборами акціонерів 3.04.2019. 
Щодо застосування ч. 3 ст. 69 Закону «Про акціонерні товариства» в аспекті обов`язкового викупу акцій позивач вказує, що до вимог про обов`язковий викуп акцій №151 та №152 від 24.04.2019 додав актуальні станом на дату подання вимог (24.04.2019) виписки про стан рахунку акціонерів в цінних талерах в депозитарній установі АТ «Піреус Банк МКБ», що підтверджують право власності на акції ПАТ «Центренерго» вих. №1/2 та вих. №3/2 від 23.04.2019; у виписках вказано дату і час їх надання - 23.04.2019 14:43:52 та 14:48:17. Ці виписки були актуальними на дату складання та підтверджували право власності на акції, які акціонери вимагали викупити. 
ПАТ «Кінто» зазначає, що подання акціонером письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій є подією, з котрою пов`язаний початок перебігу строку, протягом якого акціонерне товариство зобов`язане здійснити сплату вартості акцій, що викупаються на вимогу акціонера (п. 9 роз`яснення ДКЦПФР від 10.08.2010 №7 «Про порядок застосування розділу XII Закону України «Про акціонерні товариства» щодо здійснення обов`язковою викупу акціонерним товариством розміщених ним акцій»). Надання виписки станом на іншу дату ніж дата вимоги не впливає на право акціонерів на обов`язковий викуп акцій. Закон України «Про акціонерні товариства» не передбачає, що акціонер втрачає право на обов`язковий викуп акцій, якщо виписка датована не датою подання вимоги.
Від відповідача не надходило заперечень щодо змісту пакету документів, отриманих від позивача 26.04.2019 щодо обов`язкового викупу акцій, або вимог надати додаткові документи, в т.ч. виписки про стан рахунків у цінних паперах станом на 24.04.2019. Відповідач не позбавлений був можливості в будь-який час самостійно перевірити наявність у осіб, яких представляє позивач, відповідних пакетів акцій станом на дату подання вимог - 24.04.2019 шляхом отримання реєстру власників іменних цінних паперів в Центральному депозитарії України в порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про Національну депозитарну систему України».
Щодо форми договору обов`язкового викупу акцій ПАТ «Центренерго» та застосування ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині єдиних умов договору викупу акцій для всіх акціонерів та істотних умов договору обов`язкового викупу акцій ПАТ «Кінто» вказує, що у зв`язку з порушенням строків викупу та оплати акцій, визначених ст. 69 Закону «Про акціонерні товариства», від імені акціонерів надіслало ПАТ «Центренерго» претензію, в якій запропонувало ПАТ «Центренерго» у строк до 20.08.2019 укласти у формі наданих документів договори купівлі-продажу простих іменних акцій ПАТ «Центренерго» на умовах, назначених в повідомленнях ПАТ «Центренерго» про право вимоги обов`язкового викупу акцій, вимогах акціонерів про обов`язковий викуп акцій та здійснити оплату акцій, що підлягають обов`язковому викупу, на рахунки акціонерів. До претензії було додано підписані з боку акціонерів проекти договорів купівлі-продажу цінних паперів від 07.08.2019 та документи щодо ідентифікації акціонерів та реквізити банківських рахунків акціонерів для оплати акцій. 04.09.2019 ПАТ «Кінто» надсилало листи до ПАТ «Центренерго», Наглядової ради ПАТ «Центренерго» про порушення законодавства про обов`язковий викуп акцій, однак відповіді на ці листи не отримало. 
Оскільки відповідач обов`язковий викуп акцій не здійснив, в порушення вимог ст. 181 ГК України не направив позивачу підписані зі свого боку договори про обов`язковий викуп акцій чи протокол розбіжностей до нього, не сплатив кошти, належні в оплату за викуплені акції, що є невиконанням ПАТ «Центренерго» грошових зобов`язань, що виникають із Закону «Про акціонерні товариства» (ст. ст. 68, 69), пов`язаних з обов`язковим викупом акцій, позивач змушений був звернувся з позовом до суду.
ПАТ «Кінто» відзначає, що ПАТ «Центренерго» не склало проект договору, не затвердило розроблену ним форму договору та не направило ПАТ «Кінто» проект договору, складений за розробленою ним формою.
ПАТ «Кінто» вказує, що шаблон договору про обов`язковий викуп ПАТ «Центренерго» належних акціонеру акцій на підставі ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства», який ПАТ «Центренерго» надало суду з відзивом, містить умови, які покладають на акціонера несправедливі умови, додаткові обов`язки, не передбачені законом, та умови, які неможливо виконати у разі укладання договору в редакції шаблону договору відповідача. Так:
п. п. 2.1.2, 2.1.3, 2.2 шаблону договору покладають на акціонера обов`язок надання документів, не передбачених законом; надання документів виключно у формі оригіналу; надання документів у строк 30 днів з дня прийняття рішення загальними зборами акціонерів, який минув 3.05.2019 і не може бути дотриманий. Наслідком порушення цих умов договору в п. 5.2 шаблону договору передбачена втрата акціонером права на обов`язковий викуп;
п. 2.3: порядок подання документів - виключно за місцезнаходженням емітента, означеним в договорі, у робочий час - не передбачений законом і обмежує право акціонера подати документи поштою з описом вкладення, кур`єрською поштою тощо;
п. 2.4 передбачає право емітента повернути документи, які, на думку емітента, не відповідають умовам договору або законодавству, що має наслідком визнання акціонера таким, що не подав документи, визначені договором, тобто втрату права на обов`язковий викуп акцій (п. 5.2 шаблону договору);
п. 2.6: така умова як оплата акцій у строк, встановлений ч. 4 ст. 69 Закону «Про акціонерні товариства», не може бути виконана, бо строк минув 24.05.2019;
п. 5.1 шаблону договору в частині відповідальності ПАТ «Центренерго» - пені за несвоєчасну оплату ціни викупу акцій в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 10% від загальної ціни викупу цінних паперів - є невиправдано низькою порівняно з передбаченим Законом України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розміром пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Така штрафна санкція сприятиме подальшому ухиленню відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо оплати акцій;
п. 7.1: набрання чинності договором лише після отримання відповідного рішення Наглядової ради емітента суперечить закону, який не передбачає необхідність отримання згоди Наглядової ради для вчинення правочину щодо обов`язкового викупу акцій емітентом.
ПАТ «Кінто» щодо відповідних доводів апеляційної скарги зазначає, що проекти договорів купівлі-продажу цінних паперів №83НПФ та №62СК від 07.08.2019, визнані оскаржуваним судовим рішенням укладеними, містять всі істотні умови договорів купівлі-продажу цінних паперів. Відповідач не обґрунтував необхідність включення додаткових умов, без яких укладання таких договорів в редакції позивача було б неможливим.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність дотримання ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» ПАТ «Кінто» вказує, що до прийняття рішення про приватизацію згода органу приватизації на вчинення правочину купівлі-продажу акцій, в т.ч. в процедурі їх обов`язкового викупу не потрібна. Позивач зауважує, що Наказ Фонду державного майна України від 23.07.2021 №1275 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій ПАТ «Центренерго» прийнято 23.07.2021, тобто після винесення судом оскаржуваного рішення, складання та підписання його повного тексту.
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Кінто» просило судові витрати покласти на   відповідача.
Також ПАТ «Кінто» надало письмові пояснення, у яких зазначає, що включення ПАТ «Центренерго» розпорядженням ФДМУ від 16.01.2019 №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та публікація такого рішення в газеті «Відомості приватизації» у 2020 році та у 2021 році, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, не є рішенням про приватизацію ПАТ «Центренерго». Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1, ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» рішення про приватизацію - це рішення, що приймається органами приватизації щодо кожного об`єкта приватизації шляхом видання наказу не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого ч. 2 цієї статті. Наразі плани держави в особі Кабінету Міністрів України щодо ПАТ «Центренерго» змінились. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2020 №1215 «Про деякі питання утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та ПАТ «Центренерго» передбачено утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та ПАТ «Центренерго». Схвалено план заходів щодо утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та ПАТ «Центренерго» згідно з додатком.
ПАТ «Кінто» відзначає, що згода органу приватизації на вчинення правочину щодо обов`язкового викупу емітентом акцій в процедурі їх обов`язкового викупу ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не передбачена; вказана норма не поширюється на випадки укладання договору за рішенням суду (ст. 187 ГК України). Спірні правовідносини виникли у 2019 році за наслідками загальних зборів акціонерів від 03.04.2019, а договір визнано укладеним судом 07.08.2019 і такий спосіб захисту як визнання договору укладеним є належним та ефективним способом захисту і забезпечує поновлення порушеного права позивача.
ПАТ «Кінто» звернулось із заявою про розподіл судових витрат, у якій вказує, що його витрати на професійну правничу допомогу склали 7  000,00 грн, які фактично понесені та сплачені ним в складі щомісячної абонентської плати за договором про надання правничої допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 відповідними платіжними дорученнями.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 поновлено ПАТ  «Центренерго» пропущений строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ  «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021   у справі № 911/975/21. Розгляд справи призначено на 12.10.2021.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.П., Пашкіна С.А. (у зв`язку з відпусткою судді Мартюк А.І.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 прийнято апеляційну скаргу ПАТ «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі № 911/975/21 до провадження у визначеному складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 повідомлено ПАТ   «Центренерго», що наступне судове засідання у справі відбудеться 01.11.2021.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В. (у зв`язку з відпусткою судді Пашкіної С.А.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 прийнято апеляційну скаргу ПАТ  «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги ПАТ «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21 призначено на 22.11.2021.
У судових засіданнях 22.11.2021 та 08.12.2021 колегія суддів оголосила перерву до 08.12.2021 на підставі ст. 216 ГПК України до 08.12.2021 та 20.12.2021 відповідно.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В. (у зв`язку з відпусткою судді Попікової О.В.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 прийнято апеляційну скаргу ПАТ «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21 до провадження у визначеному складі суду.
У судових засіданнях 20.12.2021, 07.02.2022 та 22.02.2022 колегія суддів на підставі ст. 216 ГПК України оголосила перерву до 07.02.2022, 22.02.2022 та 24.02.2022 відповідно. При цьому в судовому засіданні 22.02.2022, в якому взяли участь представники позивача та відповідача, апеляційний суд закінчив встановлення обставин справи і перевірку їх доказами і ухвалив перейти до судових дебатів, для підготовки сторін до яких і було оголошено перерву до 24.02.2022.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) судове засідання у цій справі, призначене на 24.02.2022, не відбулось.
Наказом голови суду від 03.03.2022 №10 зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затверджений  Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, №259/2022 від 18.04.2022, затверджений  Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX продовжено строку дії воєнного стану.
Наказом голови суду від 31.03.2022 №11 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022, після виходу судді Євсікова О.О. з лікарняного (з 04.04.2022 по 22.04.2022 включно), призначено судове засідання на 30.05.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2022 клопотання представника ПАТ  «Кінто» адвоката Кологойди О.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 30.05.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 задоволено клопотання представника відповідача Литвинова О.О. про відкладення розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21. Відкладено судове засідання на 27.06.2022. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ПАТ  «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21 відбудеться в режимі відеоконференції.
Судове засідання, призначене на 27.06.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Євсікова О.О. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 призначено судове засідання на 18.07.2022. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ПАТ  «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №910/975/21 відбудеться в режимі відеоконференції. Зазначено, що явка учасників справи не є обов`язковою; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Вказана ухвала була направлена на електронні адреси представників сторін. Зокрема, відповідачу ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 була направлена 14.07.2022 на електронну адресу ПАТ  «Центренерго»: kanc@centrenergo.com (яка надана апелянтом у апеляційній скарзі).
Згідно з наявною у матеріалах справи інформацією направлений апеляційним господарським судом на адресу kanc@centrenergo.com електронний лист (у вкладенні до якого містилась ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022) був прочитаний адресатом 14.07.2022.
Від ПАТ «Центренерго» клопотання про відкладення розгляду справи або інших заяв не надходило.
Колегія суддів враховує стадію, на якій перебуває судовий розгляд, а також те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №  918/539/16).

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Рішенням засідання Наглядової ради ПАТ «Центренерго», оформленим протоколом №6/2019 від 27.03.2019, затверджено вартість емісійних цінних паперів ПАТ«Центренерго» як середній біржовий курс простих іменних акцій ПАТ «Центренерго» та ПАТ «Фондова біржа ПФТС» за останні три місяці їх обігу, що передують 27.02.2019, у розмірі 14,9292 грн за акцію.
03.04.2019 відбулись річні загальні збори акціонерів ПАТ «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045) з таким порядком денним:
1. Обрання членів лічильної комісії річних загальних зборів товариства та прийняття рішення про припинення їх повноважень.
2. Затвердження порядку проведення (регламенту) річних загальних зборів товариства.
3. Затвердження річного звіту товариства за 2018 рік, у т.ч. звіту наглядової ради товариства про роботу у 2018 році.
4. Прийняття рішення за наслідками розгляду звіту наглядової ради та виконавчого органу про результати фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році. Затвердження заходів за результатами розгляду звіту наглядової ради.
5. Розгляд висновків зовнішнього (незалежного) аудитора та затвердження заходів за результатами їх розгляду.
6. Розподіл прибутку і збитків товариства, отриманих за результатами діяльності товариства у 2018 році, у т.ч. затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році.
7. Встановлення чітких цілей діяльності товариства на 2020 рік.
8. Затвердження Положення про винагороду членів наглядової ради товариства.
9. Затвердження звіту про винагороду членів наглядової ради товариства за 2018.
10. Прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів.
11. Обрання зовнішнього (незалежного) аудитора товариства.
За результатами проведених зборів присутні на зборах учасники прийняли рішення за винесеними на порядок денний питаннями, зокрема, з десятого питання прийнято рішення про надання згоди на вчинення Товариством у ході поточної фінансово-господарської діяльності протягом одного року з дати проведення цих річних загальних зборів значних правочинів:
- з продажу електричної енергії власного виробництва в межах договору між членами оптового ринку електричної енергії України (договору №71/01-ЕР від 07.09.1999 (зі змінами), укладеного товариством з ДП «Енергоринок») та/або в порядку, передбаченому Законом України «Про ринок електричної енергії», в обсягах 9,5 млн кВтг, орієнтовною вартістю 25 млрд грн з урахуванням граничної сукупної вартості, визначеної у затверджених/погоджених у встановленому порядку фінансових планах товариства на відповідні фінансові роки (2019-2020 роки) (за їх наявності);
- з купівлі вугілля (вугільної продукції) з граничною сукупною вартістю 15 млрд грн та орієнтовними об`ємами 5 млн тон у розмірах витрат, визначених у фінансових планах товариства на відповідні фінансові роки (2019-2020 роки) для фінансування закупівлі вугілля (вугільної продукції), та уповноважено керівника виконавчого органу товариства (з правом передоручення) протягом 1 (одного) року з дати проведення цих річних загальних зборів здійснювати всі необхідні дії щодо вчинення від імені товариства правочинів, вказаних в пункті 1 цього рішення.
Вказані рішення оформлені протоколом річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» від 03.04.2019, копія якого міститься у справі.
Наявні у матеріалах справи копії переліку акціонерів/представників, які зареєструвались для участі у річних загальних зборах акціонерів ПАТ «Центренерго» 03.04.2019, бюлетеня №18 та протоколу про підсумки голосування на річних загальних зборах акціонерів №18   від 03.04.2019 свідчать, що НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» як акціонери, що брали участь в річних загальних зборах ПАТ «Центренерго» 03.04.2019, з питання 10 порядку денного голосували «проти» надання згоди на вчинення Товариством у ході поточної фінансово-господарської діяльності протягом одного року з дати проведення цих річних загальних зборів значних правочинів.
ПАТ «Центренерго» направило НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» повідомлення №№ 11/1067 та 11/1066 від 10.04.2019 про право вимоги обов`язкового викупу акцій, які отримані акціонерами 12.04.2019. 
За текстом повідомлень №№11/1067 та 11/1066 від 10.04.2019 ПАТ «Центренерго», посилаючись на ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», вказало, що кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів. Ціна викупу акцій становить 14,9292 грн за одну акцію, загальна вартість у разі викупу акцій НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» складає 341 878,68 грн, ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» - 5 227 608,67 грн.
У вказаних повідомленнях ПАТ «Центренерго» повідомило НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб», що оскільки Товариство перебуває у процедурі банкрутства згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004 у справі №15/76-б-43/624-б, то визначений ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» строк на укладення договорів визначатиметься з урахуванням вимог ч. 11 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
ПАТ «Кінто» від імені НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» звернулось до ПАТ «Центренерго» з вимогами №№151, 152 від 24.04.2019 про обов`язковий викуп акцій. Вказані вимоги ПАТ «Центренерго» отримало 26.04.2019.
За текстом вказаних вимог ПАТ «Кінто» вказало, що отримало від ПАТ «Центренерго» повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонерам. Водночас ПАТ «Кінто», що діє від імені НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб», відповідно до положень ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» вимагало від ПАТ «Центренерго» обов`язкового викупу простих іменних акцій НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» на суму 341 878,68 грн та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» на суму 5 227 608,67 грн за ціною 14,9292 грн за одну акцію. ПАТ «Кінто» надало реквізити для здійснення платежів та додало до вказаних вимог виписки про стан рахунків в цінних паперах акціонерів станом на 28.03.2019, що підтверджує право власності на акції ПАТ «Центренерго» станом на дату подання вимоги.
08.08.2019 ПАТ «Кінто» від імені НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» направило на адресу ПАТ «Центренерго» претензію №304 від 08.08.2019 з пропозицією укласти відповідні договори, проекти яких було долучено до цієї претензії, у строк до 20.08.2019.
ПАТ «Центренерго» проекти вказаних договорів у запропонованій ПАТ «Кінто» редакції не підписало, відповіді на претензію не надало.
19.08.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №15/76-б-43/624-б (за заявою ДП «Ровенькиантрацит» до ПАТ «Центренерго» про банкрутство) клопотання Фонду державного майна України про припинення провадження у справі задоволено; провадження у справі №15/76-б-43/624-б про банкрутство ПАТ «Центренерго» закрито; дію мораторію припинено; зобов`язано державного реєстратора за місцезнаходженням боржника внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про закриття провадження у справі №15/76-б-43/624-б про банкрутство ПАТ «Центренерго».
04.09.2019 ПАТ «Кінто» направило ПАТ «Центренерго» лист №314 від 04.09.2019 (адресатами вказаного листа також визначено Наглядову раду ПАТ «Центренерго», Фонд державного майна України, Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку), у якому зазначило, що подання акціонерами письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку, протягом якого акціонерне товариство зобов`язане здійснити сплату вартості акцій, які викупаються на вимогу акціонера відповідно до ч. 4 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» та повідомило, що станом на дату цього листа акціонери не отримали коштів, належних в оплату за викуплені акції, договори купівлі-продажу не укладено, що є невиконанням ПАТ «Центренерго» зобов`язань, які виникають із Закону України «Про акціонерні товариства», пов`язаних з обов`язковим викупом акцій.
ПАТ «Кінто» вказало, що у зв`язку з порушенням строків викупу акцій, визначених ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства», 08.08.2019 направляло ПАТ «Центренерго» претензію, у якій повторно пропонувало ПАТ «Центренерго» у строк до 20.08.2019 укласти договори купівлі-продажу простих іменних акцій ПАТ «Центренерго» на умовах, визначених в повідомленнях ПАТ «Центренерго» про право вимоги обов`язкового викупу акцій, та здійснити оплату акцій, що підлягають обов`язковому викупу, на рахунки акціонерів. До вказаної претензії було додано підписані з боку акціонерів проекти договорів купівлі-продажу цінних паперів, документи щодо ідентифікації акціонерів та реквізити їх банківських рахунків для оплати акцій.
ПАТ «Кінто» у претензії зазначило, що станом на 03.09.2019 письмова відповідь не отримана, договори не укладено, кошти в оплату акцій ПАТ «Центренерго» не перерахувало.
ПАТ «Кінто» просило ПАТ «Центренерго» протягом 5 днів надіслати на його адресу підписані з боку ПАТ «Центренерго» договори купівлі-продажу акцій, надіслані ПАТ «Кінто» разом з претензією №304 від 08.08.2019, та забезпечити здійснення оплати акцій на рахунки акціонерів.
ПАТ «Кінто» просило Фонд державного майна України здійснити контроль за ефективністю виконання Наглядовою радою ПАТ «Центренерго» функцій з управління об`єктами державної власності - корпоративними правами ПАТ «Центренерго».
ПАТ «Кінто» просило Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку здійснити контроль за дотриманням ПАТ «Центренерго» процедури обов`язкового викупу акцій у акціонерів за результатами загальних зборів акціонерів від 03.04.2019, визначеної нормами ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства»; роз`яснити, чи є значним правочин і чи потребує згоди Наглядової ради товариства прийняття виконавчим органом рішення про вчинення правочину щодо обов`язкового викупу акцій у акціонерів відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства».
За твердженням ПАТ «Кінто», відповідь від ПАТ «Центренерго» на вказаний лист не надходила.
30.10.2019 ПАТ «Кінто» направило ПАТ «Центренерго» лист №385 від 28.10.2019, яким додатково до вимог про обов`язковий викуп акцій (в т.ч. вих. №№ 151, 152 від 24.04.2019) відповідно до ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» подало виписки акціонерів (зокрема НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб») про стан рахунку в цінних паперах в депозитарній установі АТ «Піреус Банк МКБ», що підтверджують право власності на акції ПАТ «Центренерго» станом на дату подання вимог 24.04.2019.
11.11.2019 відбулось засідання Наглядової ради ПАТ «Центренерго», за результатами якого було встановлено, що вимоги про викуп акцій, зокрема НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» були надані з порушенням п. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства». 
Вказане рішення оформлене протоколом засідання Наглядової ради ПАТ «Центренерго» №23/2019 від 11.11.2019.
14.11.2019 ПАТ «Кінто» звернулось до ПАТ «Центренерго» та Наглядової ради Товариства з листом №396 від 13.11.2019, у якому просило розглянути пакет наданих документів на обов`язковий викуп акцій та повідомити про прийняте рішення.

Звертаючись з позовом у цій справі, ПАТ «Кінто», посилаючись на ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства» та тривале ухилення ПАТ «Центренерго» від здійснення обов`язкового викупу акцій, просить суд визнати укладеними договори купівлі-продажу цінних паперів №83НПФ та №62СК від 07.08.2019 в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ПАТ «Центренерго» вказує, що до вимог №№ 151, 152 від 24.04.2019 в порушення вимог ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» ПАТ «Кінто» надало копії виписок про стан рахунків в цінних паперах станом на 28.03.2019, а не станом на дату подання цих вимог.
ПАТ «Центренерго» зазначає, що на його адресу від позивача не надходило пропозицій щодо укладення договорів про обов`язковий викуп акцій, а також не було реалізовано право на ознайомлення з проектом договору про обов`язковий викуп акцій у редакції відповідача. 
На підтвердження обставин можливості бути ознайомленим з проектом договору в редакції ПАТ «Центренерго» останнє надало копії повідомлення про проведення річних зборів Товариства та проекту договору про обов`язковий викуп ПАТ «Центренерго» належних акціонеру акцій на підставі ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства».
ПАТ «Центренерго» вважає, що оскільки воно є товариством державного сектору економіки, адже 78,28% акцій належить державі в особі Фонду державного майна України, то відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та п. 20.2 Статуту ПАТ «Центренерго» договір обов`язкового викупу акцій є значним правочином, який потребує згоди Наглядової ради Товариства на його вчинення та який повинен бути укладений в редакції, викладеній ПАТ «Центренерго».
На підтвердження таких доводів ПАТ «Центренерго» надало копію інформаційної довідки №31277 від 11.02.2021 про наявність/відсутність державної частки у статутному капіталі.
ПАТ «Центренерго» вказує, що Наглядова рада Товариства надала згоду ПАТ «Центренерго» на укладення відповідних договорів та уповноважила Громко Я.А. на підписання таких договорів, а тому обов`язок обов`язкового викупу акцій у відповідача виник лише 11.11.2019.
Також ПАТ «Центренерго» зауважує, що ПАТ «Кінто» не надало доказів погодження сторонами всіх істотних умов договору: не враховано положень антикорупційної програми ПАТ «Центренерго», затвердженої рішенням дирекції Товариства від 15.05.2018, положень антикорупційного законодавства та законодавства в сфері захисту персональних даних, нормативних актів по боротьбі з організованою злочинністю, оскільки ПАТ «Центренерго» є товариством державного сектору економіки.

ПАТ «Кінто», заперечуючи проти доводів відзиву, вказує, що ПАТ «Центренерго» не складало, не надсилало та не надавало для ознайомлення проект договору про викуп акцій, який до того ж не є значним правочином відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та не потребує погодження на його вчинення наглядовою радою товариства. Поряд з тим, ознайомившись з долученою до матеріалів справи копією проекту договору про обов`язковий викуп акцій відповідачем, позивач зазначив, що положення останнього не містять істотних умов договору, а також містить умови, які неможливо виконати.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється приписами ст. 187 ГК України та ст. ст. 648, 649 ЦК України, згідно з якими спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. 
Згідно зі ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

За визначенням ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.
Частина 1 ст. 3 Закону України «Про цінні папери» визначає, що  цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери» акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені ЦК України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.
Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, зокрема, про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів.
Акціонерне товариство у випадках, зокрема, передбачених ч. 1 цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції.
Положеннями ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій.
Так, згідно з приписами ч. 1 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до ст. 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому ст. 8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство протягом не більш як п`яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, у порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, про право вимоги обов`язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій).
Частиною 3 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає. До письмової вимоги акціонером мають бути додані копії документів, що підтверджують його право власності на акції товариства станом на дату подання вимоги.
Протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає. Оплата акцій здійснюється у грошовій формі, якщо сторони в межах строків, установлених у цій статті, не дійшли згоди щодо іншої форми оплати (ч. 4 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Суд встановив, що НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» є власником 22900 шт. простих іменних акцій та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» є власником 350160 шт. простих іменних акцій ПАТ «Центренерго».
НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» як акціонери, що брали участь в річних загальних зборах ПАТ «Центренерго» 03.04.2019, з питання десятого порядку денного голосували «проти» надання згоди на вчинення Товариством в ході поточної фінансово-господарської діяльності протягом одного року з дати проведення цих річних загальних зборів значних правочинів.
За таких обставин у НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм простих акцій, у свою чергу у ПАТ «Центренерго» виник обов`язок викупити належні акціонерам акції.
Матеріали справи свідчать, що ринкову вартість акцій, яка складає 14,9292 грн за акцію, було визначено відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».
ПАТ «Центренерго» з дотриманням вимог ч. 2 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» повідомило НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» про право вимоги обов`язкового викупу акцій.
ПАТ «Кінто», що діє від імені та в інтересах НПТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб», в межах визначених ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» строків надіслало на адресу ПАТ «Центренерго» письмові вимоги про намір реалізувати зазначене право. Вказані вимоги містять всі необхідні умови, наведені в ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства».
Наведеним спростовуються відповідні доводи ПАТ «Центренерго» про порушення позивачем ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», в т.ч. про несвоєчасність направлення вимог про обов`язковий викуп акцій, які отримані ПАТ «Центренерго» 25.04.2019, тоді як останнім днем для такого звернення є 03.05.2019.

У апеляційній скарзі ПАТ «Центренерго» вказує на недотримання позивачем вимог ч. 3 ст. 69 ЗУ «Про акціонерні товариства» у зв`язку з наданням виписки станом на дату, відмінну від дати подання вимоги про обов`язковий викуп акцій.
Місцевий господарський суд надав правильну оцінку доводам  ПАТ «Центренерго» з цього приводу, з якою погоджується апеляційний господарський суд.
Так, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.
Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.
Пунктами 1, 2, 4 розділу 4 Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №735 від 23.04.2013, передбачено, що депозитарна установа надає депоненту, клієнту інформацію щодо його рахунку в цінних паперах у формі виписок, зокрема про стан рахунку в цінних паперах депонента.
Виписка про стан рахунку в цінних паперах є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу, указаний у виписці, прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора).
Виписка про стан рахунку в цінних паперах повинна містити:
1) дату та час складання виписки (із зазначенням: година-хвилина-секунда);
2) відомості про депонента, номінального утримувача (зокрема депозитарний код рахунку в цінних паперах, найменування або прізвище, ім`я, по батькові, код за ЄДРПОУ юридичної особи (для юридичної особи - резидента, держави, територіальної громади), реєстраційний код за ЄДРІСІ пайового інвестиційного фонду (для компанії з управління активами, рахунок якій відкритий для обліку цінних паперів - активів пайового інвестиційного фонду), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) (за наявності), номер реєстрації юридичної особи в країні її місцезнаходження (для юридичної особи - нерезидента), назва, серія, номер, дата видачі документа, що посвідчує фізичну особу, та найменування органу, що видав документ (для фізичної особи));
3) відомості про цінні папери (найменування емітента цінних паперів, код за ЄДРПОУ емітента цінних паперів, вид, тип, форма випуску цінних паперів, код цінних паперів, серія випуску цінних паперів (за наявності), кількість цінних паперів, номінальна вартість одного цінного папера, загальна номінальна вартість цінних паперів);
4) відомості про цінні папери відповідного випуску, відносно яких депозитарною установою зареєстровано обмеження прав на цінні папери із зазначенням типу обмежень та прав за цінними паперами із зазначенням типу обмежень;
5) якщо виписка готується в розрізі керуючого рахунком у цінних паперах держави, то виписка повинна містити відомості про керуючого рахунком у цінних паперах держави найменування суб`єкта управління та код за ЄДРПОУ юридичної особи (для суб`єкта управління - юридичної особи). Якщо суб`єктом управління є Кабінет Міністрів України або інші органи, визначені Законом України «Про управління об`єктами державної власності», які здійснюють управління державним майном та які не є юридичними особами, код за ЄДРПОУ не проставляється.
Виписки складаються за кожним окремим рахунком у цінних паперах. Виписки надаються періодично у строк, передбачений договором про обслуговування рахунку в цінних паперах, договором про надання послуг з обслуговування рахунку номінального утримувача, або за розпорядженням депонента, номінального утримувача. Депозитарна установа зобов`язана на вимогу депонента, номінального утримувача не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такого розпорядження надати депоненту, номінальному утримувачу відповідну виписку. З метою збереження інформації про права на цінні папери депонента, цінні папери якого обліковуються на агрегованому рахунку депозитарної установи в Центральному депозитарії, договором про обслуговування рахунку в цінних паперах може бути передбачено обов`язок депозитарної установи щодо складання та передання до Центрального депозитарію кожного операційного дня у формі електронного документа виписки про стан рахунку в цінних паперах, якщо інше не передбачено цим договором. Центральний депозитарій здійснює зберігання отриманих виписок про стан рахунку в цінних паперах депонентів депозитарних установ та їх надання цим депонентам у порядку, передбаченому його внутрішніми документами.
Наведене у сукупності свідчить, що законодавством не передбачено як обов`язку депозитарної установи видавати виписки безпосередньо у день звернення про їх видачу, так і обов`язку отримувати виписки в той самий день, у який подано запит на їх отримання. 
ПАТ «Центренерго» не заперечує обставин наявності у акціонерів права власності на акції, тоді як відсутність виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на день звернення останніх з вимогами не порушує жодних прав відповідача та не впливає на його обов`язок здійснити викуп акцій, а норми законодавства, у випадку ненадання документів станом на дату подання вимоги, не передбачають позбавлення акціонера права на обов`язковий викуп акцій.
Разом із тим, ПАТ «Центренерго» не було позбавлене можливості в будь-який момент самостійно перевірити наявність у акціонерів відповідного пакету акцій станом на дату подання вимоги шляхом отримання інформації з реєстру власників іменних цінних паперів в Центральному депозитарії України або в депозитарній установі в порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про національну депозитарну систему України».
Крім того, матеріали справи містять копії виписок про стан рахунків в цінних паперах акціонерів станом на різні дати, зокрема і на дату звернення акціонерів з вимогами про обов`язковий викуп акцій - 24.04.2019, зміст яких свідчить, що НТ «ВПФ «Соціальний стандарт» було власником 22900 шт. простих іменних акцій та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» було власником 350160 шт. простих іменних акцій ПАТ «Центренерго».
Також колегія суддів зауважує, що ПАТ «Центренерго» саме направило зазначеним акціонерам повідомлення №№11/1067 та 11/1066 від 10.04.2019 про їх право на обов`язковий викуп із зазначенням конкретних розмірів пакетів акцій та вартості кожного.
Встановленому праву вимоги акціонерів щодо обов`язкового викупу акцій, з урахуванням приписів ч. 4. ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», кореспондує обов`язок ПАТ «Центренерго» здійснити оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій протягом 30 днів після отримання вимоги акціонерів, тобто до 27.05.2019 відповідно.
У матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем такої оплати вартості акцій на користь акціонерів ані в межах визначених законом строків, ані станом на час розгляду справи.

Щодо доводів ПАТ «Центренерго» про те, що у зв`язку тим, що ФДМУ володіє 78,29% акцій ПАТ «Центренерго», до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного у комунального майна» (якими передбачено, що з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до ч. 6 цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо, зокрема, вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є придбання, відчуження, обтяження, набуття у власність у інший спосіб акцій, часток, а також похідних цінних паперів) і обов`язок викупу акцій у ПАТ «Центренерго» виникає саме з моменту прийняття рішення Наглядовою радою про надання згоди   на такий викуп відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного у комунального майна», колегія суддів зазначає таке.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного у комунального майна» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на відчуження належних державі пакетів акцій у порядку, передбаченому ст. ст. 65, 65-1, 65-2, 65-3, 68 та 69 Закону України «Про акціонерні товариства».
Відтак, відповідні посилання ПАТ «Центренерго» на необхідність застосування приписів ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного у комунального майна» оцінюються судом критично.
Крім того, згідно з п. 26 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного у комунального майна» рішення про приватизацію - рішення, що приймається органами приватизації щодо кожного об`єкта приватизації шляхом видання наказу. 
Частиною 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймається державними органами приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого частиною другою цієї статті. Опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня видання державним органом приватизації відповідного наказу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності здійснюється на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі протягом п`яти робочих днів з дня ухвалення місцевою радою рішення, передбаченого ч. 4 ст. 11 цього Закону.
Однак у матеріалах справи відсутні докази про прийняття у встановленому Законом України «Про приватизацію державного у комунального майна» порядку рішення про приватизацію ПАТ «Центренерго» шляхом видання відповідного наказу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд не надав правову оцінку змісту ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої умови договору викупу акцій повинні бути єдиними для всіх акціонерів, колегія суддів зазначає таке.
Матеріали справи свідчать, що відповідач надіслав акціонерам повідомлення про проведення річних загальних зборів, в якому зазначено, зокрема про можливість останніх ознайомитись з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, серед них - проект договору про викуп акцій, щоденно (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з 09:00 до 16:00, у п`ятницю з 09:00 до 15:00 (обідня перерва з 12:00 до 12:45), за адресою: 03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літ. Є, каб. 328, а в день проведення річних загальних зборів - також у місці їх проведення за адресою: 03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літ. Є, каб. 302 з 09:00 до 11:00. 
Матеріали справи не містять відомостей щодо іншого порядку надання акціонерам документів, з якими вони можуть ознайомитись під час підготовки до загальних зборів.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.
У разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених ст. 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого ст. 69 цього Закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів. 
У постанові від 20.02.2019 у справі №  910/8705/18 Верховний Суд констатував, що ст. 36 Закону  має назву: «Документи, які надаються акціонерам, та документи, з якими акціонери можуть ознайомитись під час підготовки до загальних зборів». Тобто, всі, перелічені в статті заходи в часі передують загальним зборам. Таким чином, дана стаття зобов`язує акціонерне товариство надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп акцій до проведення зборів.
Належне виконання цього обов`язку акціонерним товариством передбачає сукупність послідовних дій: по-перше - це виготовлення належного проекту договору, а по-друге - надання акціонеру фізичної можливості з ним ознайомитись.
В ст. 36 Закону, визначаючи вимоги до проекту договору про викуп акцій, законодавець вказав, що лише умови щодо кількості та загальної вартості акцій носять індивідуальний для кожного акціонера характер, а всі інші умови договору повинні бути єдиними для всіх акціонерів. Отже, законодавець передбачив, що загальна вартість акцій (як індивідуальна договірна умова) повинна міститися в проекті договору про їх викуп.    
Таким чином, для того, щоб виготовити проект договору про викуп акцій та ознайомити з ним позивача відповідач повинен був    спочатку визначити загальну вартість акцій акціонерів, яких представляє позивач.
Верховний Суд констатує, що ч. 2 ст. 69 Закону передбачає, що в повідомленні акціонера про право на викуп акцій товариство повинно зазначити    1) ціну викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальну вартість у разі викупу акцій товариством; 4) строк здійснення товариством укладення договору та оплати вартості акцій. Таким чином,    загальна вартість акцій, в тому сенсі, який вживається законодавцем в ст. ст. 36 та 69 вказаного вище закону, є добутком ціни викупу однієї акції та загальної кількості акцій, що належать акціонеру.
Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку в п. 10 Роз`яснень від 10.08.2010 №7 «Про порядок застосування розділу XII Закону України «Про акціонерні товариства» щодо здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством розміщених ним акцій» зазначає, що ціна викупу акцій, яка є обов`язковим реквізитом повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, є також істотною умовою договору про обов`язковий викуп акцій.
Положення ст. 36 Закону вимагають від відповідача обов`язкового зазначення в проекті договору про викуп акції    загальної    їх вартості; без указання вартості предмету купівлі-продажу проект договору про викуп не може вважатися належним. 
Також положення цієї статті  зобов`язують відповідача виготовити проект договору про викуп акцій та ознайомити з ним позивача до дати зборів.
Відповідно,  для того, щоб виготовити проект договору (та своєчасно ознайомити з ним акціонерів), відповідач повинен був визначити загальну вартість акцій.
Ринкова вартість акцій визначена відповідачем з дотриманням приписів п. 2 ч. 1 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» у розмірі 14,9292 грн за акцію, до проведення річних загальних зборів - 27.03.2019.
Надана відповідачем копія проекту договору про обов`язковий викуп акцій свідчить, що останній не містить загальної їх вартості, тоді як без зазначення вартості предмету купівлі-продажу проект договору про обов`язковий викуп акцій не може вважатися належним.
Невчинення акціонерами дій щодо ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішення на загальних зборах товариства, хоча і не вплинули на їх волевиявлення, оскільки останні визначилися із своєю позицією щодо рішення ПАТ «Центренерго» про надання згоди на вчинення товариством у ході поточної фінансово-господарської діяльності протягом одного року з дати проведення цих річних загальних зборів значних правочинів та голосували «проти» такого рішення, однак інформація про загальну вартість акцій, викладена в проекті договору про їх викуп, потрібна акціонеру саме на зборах для того щоб приймати виважені рішення щодо результатів власного голосування по тих питаннях порядку денного, які визначені ст. 68 вказаного Закону (зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у вказаній вище постанові).
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про ненадання місцевим господарським судом правової оцінки змісту ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої умови договору викупу акцій повинні бути єдиними для всіх акціонерів. Водночас зазначене свідчить про обґрунтованість відповідних доводів позовної заяви щодо відсутності істотних умов в проекті договору про обов`язковий викуп ПАТ «Центренерго» акцій.
Зазначене також свідчить про необґрунтованість твердження відповідача про укладення договору обов`язкового викупу акцій саме в редакції відповідача, враховуючи також те, що матеріали справи, що надавались суду першої інстанції, не містять доказів прийняття Наглядовою радою рішення про затвердження проекту договору викупу акціонерним товариством акцій в долученій до відзиву редакції.
Тоді як зазначення відповідачем обставин про прийняття рішення Наглядовою радою ПАТ «Центренерго», оформленого протоколом №23/2019 від 11.11.2019, про надання згоди на вчинення значних правочинів, а саме щодо укладення договорів про обов`язковий викуп акцій та уповноваження Громка Я.А. на їх підписання, оцінюються судом критично, оскільки це стосується укладення таких договорів з іншими акціонерами та жодним чином не свідчить про укладення цих договорів в редакції проекту договору, що наявний в матеріалах справи.
ПАТ «Центренерго» вважає, що обов`язковий викуп акцій є значним правочином, а тому укладення таких правочинів потребують погодження Наглядової ради відповідно до п. 20.2 статуту ПАТ «Центренерго».
Пунктом 20.2. Статуту ПАТ «Центренерго» передбачено, що рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить від 10 (десяти) до 25 (двадцяти п`яти) відсотків вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства та/або щодо правочинів зазначених в пп. 20.1.1., приймається наглядовою радою. Наглядова рада має право затвердити положення про порядок надання згоди на вчинення конкретних видів значних правочинів.
Закон України «Про акціонерні товариства» у п. 4 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 70 визначає, що значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності.
Рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою.
Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину.
Оскільки договори про обов`язковий викуп акцій, які позивач просить визнати укладеними, не містять ознак значного правочину в розумінні наведених приписів Закону та оскільки цим Законом не передбачено необхідності прийняття окремого рішення про обов`язковий викуп акціонерним товариством належних йому акцій, такі доводи відповідача оцінюються критично.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що запропоновані позивачем редакції договорів не містять істотних умов щодо врахування положень антикорупційної програми ПАТ «Центренерго», затвердженої рішенням дирекції товариства, положень антикорупційного законодавства та законодавства у сфері захисту персональних даних, нормативних актів по боротьбі з організованою злочинністю, суд зазначає таке.
Положеннями Закону України «Про акціонерні товариства», які мають спеціальний характер для спірних правовідносин, не визначено істотних умов договору про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій.
Поряд з тим, з системного аналізу наведених вище норм закону вбачається, що укладення договорів у спірному випадку є обов`язковим, отже, незалежно від згоди другої сторони, спір, що виникає при укладенні договору, вирішується судом згідно ч.1 ст. 187 ЦК України.
Водночас згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На суд покладається обов`язок оцінити умови договору на предмет наявності в ньому всіх істотних умов та всіх доводів сторін, а також вирішити по суті наявні розбіжності сторін і сформулювати умови договору відповідно до вимог законодавства. При цьому слід зазначити, що суд не порушує принципу диспозитивності та не виходить за межі позовних вимог.
Таким чином, якщо особа, яка зобов`язана укласти договір, ухиляючись від підписання договору, який є для неї обов`язковим, під час розгляду справи зазначила про розбіжності з умовами запропонованого проекту, то суд, зобов`язаний їх розглянути. Фактично вирішення судом спору про спонукання до укладення договору як при ухиленні від укладення договору, так і при виникненні розбіжностей щодо його умов, зводиться по суті до внесення визначеності в правовідносини сторін і встановлення судом умов, що не врегульовані сторонами в досудовому порядку.
У постанові від 11.11.2021 у справі №910/3008/20 Верховний Суд звернув увагу, що ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлює документи, які надаються акціонерам, та документи, з якими акціонери можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів, тоді як порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій встановлено в ст. 69 цього Закону. Стаття 69 Закону України «Про акціонерні товариства»  не містить умов про обов`язковість укладення договору в редакції товариства.
Одним з доводів апеляційної скарги є те, що з урахуванням положень антикорупційного законодавства України та Антикорупційної програми ПАТ «Центренерго» від 15.05.2018 проект договору «про обов`язковий викуп Товариством акцій» ПАТ «Центренерго» доповнило пунктами розділу VІІ, якими регламентовано порядок надання згоди на обробку персональних даних акціонера та забезпечення дотримання ним вимог податкового законодавства.
Зокрема, до проекту договору відповідач включив п. 7.3 наступного змісту: « 7.3 Під час виконання зобов`язань за цим Договором Сторони зобов`язуються безумовно дотримуватись норм і положень антикорупційного    законодавства України та принципів антикорупційної    програми Емітента. 
У випадку порушення Акціонером антикорупційного законодавства або вчинення ним дій, які суперечать принципам і вимогам Антикорупційної програми емітента, останній має    право одностороннього розірвання договору з відшкодування збитків емітента, що виникли в результаті такого порушення та/або вчинення відповідних дій акціонером та/або відповідного розірвання договору емітентом».  
За твердженням ПАТ «Центренерго», вказані положення є істотними для нього, оскільки воно має враховувати інтереси держави.
Пункт 3 розділу 4 Положення вказаної програми, яка знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://old.centrenergo.com/files/Anti-corruption%20program_2018.pdf, вбачається, що положення щодо обов`язковості дотримання Антикорупційної програми включаються до правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, положень про структурні підрозділи, всіх трудових договорів, а також можуть включаються до договорів, які укладаються Товариством.
Наведене свідчить про можливість зазначення таких положень, а не про обов`язкове їх включення до умов договору, тоді як дотримання вимог антикорупційного законодавства є обов`язковим в силу приписів закону, незважаючи на наявність посилання на це в договорі.
Водночас колегія суддів бере до уваги і те, що в Розділі 6 редакцій договорів, затверджених судом першої інстанції, в цілому визначені гарантії сторін договору щодо дотримання чинного законодавства (в т. ч. законів, нормативних актів, наказів або рішень), пов`язаного з належною реалізацією договорів. Навіть передбачена можливість одностороннього розірвання договору емітентом (відповідачем у справі) в разі навмисного або помилкового недотримання продавцем (акціонером) таких гарантій.
Колегія суддів при цьому відзначає, що, як зазначалось вище, відповідач не надавав суду першої інстанції належних і допустимих доказів того, що його редакція договору про обов`язковий викуп акцій була належним чином затверджена Наглядовою радою Товариства.
Також, враховуючи тривале невиконання відповідачем свого обов`язку з викупу акцій у акціонерів, ухилення від укладення договору після звернення акціонерів з відповідними вимогами про викуп акцій та проектами таких договорів, а також імперативно встановлену обов`язковість викупу акцій, суд вважає за можливе затвердити умови щодо застосування штрафних санкцій у договорі в редакції акціонерів, що буде належним чином захищати майнові інтереси акціонерів у випадку подальшого нездійснення відповідачем викупу акцій, а також не стане непомірним майновим тягарем для відповідача, у випадку належного виконання своїх зобов`язань.
Матеріали справи свідчать, що сторони не мають заперечень щодо предмета договору, ціни викупу акцій; відповідач додаткових заперечень стосовно інших умов договору в редакції акціонерів суду не надав, про внесення змін до умов договору не заявляв.
З наведеного вбачається, що в порушення законодавчих приписів відповідач ухилився від дій, спрямованих на укладення договору про обов`язковий викуп акцій, що є обов`язковим для сторін спірних правовідносин згідно вимог закону.
За таких обставин, виходячи з наведених законодавчих приписів, з огляду на наявність прямої вказівки закону щодо необхідності укладання договору про обов`язковий викуп акцій, що є правовою підставою для вчинення сторонами відповідних дій, від виконання яких відповідач ухилився, суд дійшов висновку про в цілому обґрунтованість вимог ПАТ «Кінто», що діє від імені та в інтересах НТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб» про визнання укладеними договорів купівлі-продажу цінних паперів №83НПФ від 07.08.2019 та №62СК від 07.08.2019.
Водночас колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «Кінто»,  яке діє від імені та в інтересах НТ «ВПФ «Соціальний стандарт» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб», підлягають задоволенню частково.
Редакції договорів купівлі-продажу цінних паперів №62СК від 07.08.2019, № 83НПФ від 07.08.2019, визнаних судом укладеними між відповідно ПАТ «ЗНКІФ «Синергія Клаб», НТ «ВПФ «Соціальний стандарт», від імені та в інтересах яких діє ПАТ «Кінто», та ПАТ «Центренерго», мають бути змінені наступним чином.
Так, має бути виключена з тексту договорів дата їх укладення - 07.08.2019. 
Колегія суддів у цьому керується ч. 2 ст. 187 ГК України, згідно з якою днем укладення відповідного господарського договору  є день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, якщо рішенням суду не визначено інше. Суд першої інстанції зазначеного не врахував, так само як не врахував і того, що з позовом ПАТ «Кінто» звернулось у 2021 році, але дату договорів визначило 2019 роком. Апеляційний суд зважає на те, що вказані положення ст. 187 ГК України передбачають можливість визначення судом іншої дати укладення договору аніж день набрання чинності рішенням суду. Але позивач не навів і не обґрунтував обставин, які могли б слугувати підставою для визначення іншої такої дати.
Отже, підсумовуючи, колегія суддів вважає за доцільне не лише виключити з тексту договорів дату їх укладення в редакції позивача (07.08.2019), а й визначити момент набуття договорами чинності, виклавши їх п. 7.1 в наступній редакції: « 7.1. Цей Договір набуває чинності з дня набрання рішенням суду законної сили та припиняє дію:
- з моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором;
- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та цим Договором».
У п. п. 6.2, 6.3, 6.4 договорів слово «підписання» слід замінити на слово «укладення», а в п. 7.8 договорів слово «підписали» слід замінити словом «уклали». Колегія суддів відзначає, що у цьому випадку договір є саме укладеним в судовому порядку (а не підписаним уповноваженими представниками) з дня прийняття судом відповідного рішення.
З таких самих  підстав з тексту договорів слід виключити осіб, котрі зазначені як підписанти в преамбулі та п. 8 договорів. Колегія суддів, з урахуванням наведених вище висновків, також відзначає, що станом на дати прийняття рішення і постанови у цій справі про визнання договорів укладеними (а отже і на дату набрання судовим рішенням законної сили) не може підтвердити, що особи, визначені позивачем як підписанти, займають відповідні посади чи мають відповідні повноваження. Принаймні на час прийняття постанови апеляційним судом доказів підтвердження такого матеріали справи не містять.
В іншій частині умови договорів мають бути залишені в редакції рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021.
При цьому, вносячи відповідні правки до затверджених місцевим судом текстів договорів, апеляційний суд керується, зокрема, і правовими позиціями Верховного Суду, висловленими в постанові від 11.11.2021 у справі № 910/3008/20, в якій теж розглядався спір за позовом трьох акціонерів до ПАТ «Центренерго» про визнання договорів викупу акцій укладеними за результатами проведення загальних зборів акціонерів 03.04.2019.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що за вказаних вище обставин оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції у зазначених частинах має бути змінено; відповідно, позовні вимоги задовольняються частково, а апеляційна скарга залишається без задоволення.

Судові витрати.
У зв`язку із відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України  покладаються на апелянта.

ПАТ «Кінто» звернулось із заявою про розподіл судових витрат, у якій вказує, що його витрати на професійну правничу допомогу склали 7  000,00 грн, які фактично понесені та сплачені ним в складі щомісячної абонентської плати за договором про надання правничої допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 відповідними платіжними дорученнями.
До поданої заяви ПАТ «Кінто» долучило договір про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 (далі - договір), додаткову угоду від 09.11.2020 до договору, розрахунок розміру витрат на надання правової допомоги по апеляційній інстанції у справі №911/975/21 за додатковою угодою від 09.11.2020 до договору та платіжні доручення від 09.08.2021, 26.10.2021, 22.11.2021, 19.01.2022 на загальну суму 14  000,00 грн.
Суд встановив, що 29.07.2019 ПАТ «Кінто» та Адвокатське об`єднання «Інтеракціо» (виконавець) уклали договір про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 (далі - договір) за умовами п. 2.1 якого виконавець зобов`язується надавати правову допомогу замовнику на підставах, порядку і обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити її у встановленому цим договором порядку.
Згідно з п. 5.2 договору абонентська плата за надання правової допомоги за цим договором складає 2  800,00 грн без ПДВ і сплачується замовником виконавцю в строк до 5 числа місяця, наступного за звітнім. 
При належному виконання умов цього договору сторони підписують акт про виконання робіт (надання послуг). Акт підписується сторонами щомісячно та після виконання окремих робіт (надання послуг), що виплавають з цього договору і є підставою для перерахунку винагороди виконавцю, яка є платою за виконані роботи (надані послуги) (п. 5.4 договору).
09.11.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору, умовами якої визначили порядок оплати правової допомоги щодо захисту прав та законних інтересів замовника, пов`язаних із захистом інтересів замовника процедурі обов`язкового викупу акцій ПАТ «Центренерго» емітентом на підставі ст. ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства».
Правова допомога включає: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень; збір доказів; підготовку справи до розгляду в суді; складення позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав і представництво інтересів Замовника у господарських судах, в тому числі, але не виключно, Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, Великій Палаті Верховного Суду; складення та подання процесуальних та інших юридичних документів, вчинення інших, необхідних для захисту прав та представництва інтересів замовника, юридичних дій, в тому числі захист прав і представництво інтересів замовника у будь-яких інших органах державної влади, установах, підприємствах та організаціях, перед юридичними і фізичними особами, що випливають із суті правової допомоги, яка надається замовнику згідно з положеннями дійсного договору (п. 1, 2 додаткової угоди).
Згідно з п. п. 3, 4 додаткової угоди правова допомога надається в усній чи письмовій формі, виходячи зі специфіки вчинення юридичних дій, передбачених чинним законодавством. На вимогу замовника результати надання правової допомоги можуть надаватися також в електронній чи одночасно у декількох формах.
Відповідно до п. 5 додаткової угоди вартість послуг визначається відповідно до додатку №1 до договору та може оплачуються у формі абонентської плати за договором або окремим платежем на поточний рахунок виконавця.
У п. 6 додаткової угоди сторони визначили, що правова допомога за цією додатковою угодою надається адвокатом Кологойдою О.В. Вартість послуг з надання правової допомоги включає:
- збір, аналіз та оцінка доказів та матеріалів по справі, не включаючи плату за отримання доказу - 300 грн/1 год;
- усна консультація замовника, визначення правової позиції по справі - 300 грн/1 год;
- складення і подання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги на ухвалу або рішення суду - 3  000,00 грн/1 документ;
- складення і подання процесуальних документів: заперечень на відзив на позовну заяву, заяв та заперечень, відзивів на апеляційну або касаційну скаргу, письмових пояснень по справі, клопотань, заперечень проти відкриття апеляційного або касаційного провадження тощо - 1  000,00 грн/ 1 документ;
- участь у судових засіданнях - 1  000,00 грн/судодень.
Виконання робіт за договором та цією додатковою угоду посвідчуються розрахунками витрат на надання правової допомоги по справі, в тому числі по окремій інстанції та актами виконаних робіт.
10.02.2022 сторони підписали розрахунок розміру витрат на надання правової допомоги по апеляційній інстанції у справі №911/975/21 за додатковою угодою від 09.11.2020 до договору, яким підтвердили розмір понесених витрат на правову допомогу замовнику щодо ведення справи №911/975/21 в Північному апеляційному господарському суді. Сторони підтвердили, що всі зазначені у цьому розрахунку послуги надані в повному обсязі, виконані належним чином та оплачені в складі щомісячної абонентської плати; сторони не мають одна до одної претензії майнового або іншого характеру.
Згідно з вказаним розрахунком була надана така правова допомога: складання та подання відзиву на апеляційну скаргу (30.08.2021 - 31.08.2021) - 1 документ, 1000,00 грн; участь в судових засіданнях (12.10.2021, 1.11.2021, 22.11.2021, 8.12.2021, 20.12.2021, 7.02.2022) - 6 засідань, 6  000,00 грн.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Суд при вирішені питання щодо розміру судових витрат, які мають бути присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача, враховує, що інтереси позивача представляв один і той самий представник, правова позиція позивача є сформованою і  доказів додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин матеріали справи не містять, зміст поданих позивачем документів полягає у незмінності правової позиції позивача щодо спірних правовідносин. 
З огляду на принципи пропорційності та розумності, обсяг наданої позивачу правничої допомоги та співмірність заявленої до відшкодування суми з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що всього до відшкодування з ПАТ «Центренерго» на користь ПАТ «Кінто» підлягають 5  000,00 грн понесених останнім витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
          
1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства  «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21  залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 у справі №911/975/21 скасувати частково. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Кінто»,  яке від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія Клаб» і Непідприємницького товариства «Відкритий пенсійний фонд «Соціальний стандарт», задовольнити частково.

Змінити редакцію договору купівлі - продажу цінних паперів № 62СК від 07.08.2019, визнаного судом укладеним між Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія Клаб» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 33151991), від імені та в інтересах якого діє Приватне акціонерне товариство «Кінто» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 16461855), та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045), наступним шляхом:
-          виключити з тексту договору дату укладення договору;
-          виключити осіб, котрі зазначені як підписанти в преамбулі договору та пункті 8;
-          у пунктах 6.2, 6.3, 6.4 договору слово «підписання» замінити на слово «укладення»;
          -          викласти пункт 7.1 договору в наступній редакції: « 7.1. Цей Договір набуває чинності з дня набрання рішенням суду законної сили та припиняє дію:
- з моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором;
- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та цим Договором»;
          - у пункті 7.8 договору слово «підписали» замінити словом «уклали».
В іншій частині умови договору залишити в редакції рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021.

          Змінити редакцію договору купівлі-продажу цінних паперів № 83НПФ від 07.08.2019, визнаного судом укладеним між Непідприємницьким товариством «Відкритий пенсійний фонд «Соціальний стандарт» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 33058272), від імені та в інтересах якого діє Приватне акціонерне товариство «КІНТО» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 16461855), та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045), наступним шляхом:
-          виключити з тексту договору дату укладення договору;
-          виключити осіб, котрі зазначені як підписанти в преамбулі договору та пункті 8;
-          у пунктах 6.2, 6.3, 6.4 договору слово «підписання» замінити на слово «укладення»;
          -          викласти пункт 7.1 договору в наступній редакції: « 7.1. Цей Договір набуває чинності з дня набрання рішенням суду законної сили та припиняє дію:
- з моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором;
- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та цим Договором»;
          - у пункті 7.8 договору слово «підписали» замінити словом «уклали».
В іншій частині умови договору залишити в редакції рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021.

3.           В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2021 залишити без змін.

4.           Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника - Публічне акціонерне товариство «Центренерго».

5.           Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045)   на користь Приватного акціонерного товариства «Кінто» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 16461855) 5  000,00 витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

6.           Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

7.           Справу №911/975/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.07.2022.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                В.А. Корсак