Ухвала
 
31 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 336/3145/20
провадження № 61-17908св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач  - ОСОБА_2 , 
третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2021 року  у складі судді Дацюк О. І.,та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року, позов задоволено. 
 
Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем його проживання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, враховуючи психофізіологічні особливості малолітньої дитини, а також виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначив, що на підставі статей 141, 160, 161, 171 СК України та статті 29 ЦК України встановлення місця проживання дитини з батьком буде максимально відповідати інтересам дитини.
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної оцінки висновку органу опіки та піклування, згідно з яким рекомендовано визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Також суди залишили поза увагою ту обставину, що позивач офіційно не працевлаштований, а відповідно не встановлено способу матеріального забезпечення дитини. Крім того, судом не враховано, що мати у справі забезпечена житлом на праві спільної часткової власності, в якому зараз мешкає, та частка якого належить малолітньому сину. Відповідачка офіційно працевлаштована, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, відповідно до акта обстеження побутових умов, малолітній ОСОБА_3 в квартирі відповідача має належні умови проживання. 
 
Крім того, судами застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 487/2480/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 649/352/18.
 
У грудні 2021 року відзиви на касаційну скаргу подав ОСОБА_1 , у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначав, що відповідач добровільно віддала дитину позивачу, оскільки не могла забезпечити належних умов для її виховання та розвитку.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                        В. М. Коротун
 
                                                                                                                        М. Є. Червинська