ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року                         м. Дніпро                                  Справа №  904/7222/21
     Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва    І.М. ( доповідач )      
суддів:                       Орєшкіної Е.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін: 
від позивача     за первісним позовом:  Колошин В.П., адвокат;
від відповідача за первісним позовом:         не з`явився
від третьої особи за первісним позовом -1 : не з`явився
від третьої особи за первісним позовом -2 : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 р. 
( суддя  Назаренко Н.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 15.02.2022 р.) 
у справі
за первісним позовом: 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд", 
с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область
до 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант", 
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 
на боці Позивача: 
Фермерське господарство "Пінк Агро", 
с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область
Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 
на боці Позивача: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", 
м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область
про витребування майна та про визнання права власності
та за зустрічним позовом: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант", 
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
до Відповідача-1: 
Фермерського господарства "Пінк Агро", 
с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область
до Відповідача-2:
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд", 
с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 
на боці Відповідачів за зустрічним позовом: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", 
м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область
про визнання договору купівлі-продажу недійсним

                                              ВСТАНОВИВ:

1.      Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант", в якому просить: витребувати у Відповідача в натурі Телескопічний навантажувач марки Меrlo ТF38/7-120, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 на користь позивача; визнати право власності на Телескопічний навантажувач марки Меrlo ТF38/7-120, 2016 року випуску, номер кузоваС608497С6000644 за Позивачем.
Позивач за первісним позовом вважає, що Відповідач за первісним позовом незаконно заволодів майном, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" та Фермерським господарством "Пінк Агро".
Відповідач за первісним позовом просить відмовити в задоволенні первісних позовних вимог в повному обсязі, оскільки спірне майно (товари) було предметом Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" та Фермерським господарством "Пінк Агро", по якому останнє має заборгованість перед ТОВ "Взаємодія Гарант" та, відповідно до умов вказаного договору не має права власності на проданий товар.
Ухвалою суду від 06.10.2021 р. прийнято зустрічний позов     Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" до Відповідача-1: Фермерського господарства "Пінк Агро" та Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., укладеного між Фермерським господарством "Пінк Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" із застосуванням наслідків недійсності договору, передбачених ст. 216 ЦК України, в т.ч. і відносно договору про переведення боргу № 79-20П-ПБ від 31.12.2020 р., укладеного між Фермерським господарством "Пінк Агро", Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" із застосуванням наслідків реституції.
В обґрунтування позову ТОВ "Взаємодія Гарант" зазначив, що телескопічний навантажувач марки Меrlo ТF38/7-120, 2016 року випуску був предметом Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" та Фермерським господарством "Пінк Агро", по якому ФГ "Пінк Агро" має заборгованість перед ТОВ "Взаємодія Гарант" та, відповідно до умов вказаного договору не має права власності на проданий товар. Відповідач-1 за зустрічним позовом, який виступив Продавцем в оспорюваному Договорі, не сплативши ТОВ "Взаємодія Гарант" заборгованість за Договором поставки сільськогосподарської техніки, уклав договір купівлі - продажу з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд", який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

2.                  Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 р. в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" про витребування майна та про визнання права власності - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" до Відповідача-1: Фермерського господарства "Пінк Агро", Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд", про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовлено.
В частині відмови в задоволені первісного позову, рішення суду мотивоване тим, що спірне майно, з власності ТОВ "Взаємодія Гарант" не вибувало, передача такого майна за договором купівлі - продажу № 79-20П від 03.08.2020 р. є неправомірною, а тому і вимога про визнання за ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" права власності на це майно та витребування цього майна, задоволенню не підлягає.
В частині відмови в задоволені зустрічного позову, рішення суду мотивоване тим, що ТОВ "Взаємодія Гарант" не доведено належними та допустимими доказами порушення спірним договором його прав. В даному випадку, як зазначив суд першої інстанції - визнання недійсним оспорюваного договору, та застосування наслідків його недійсності не призведе до відновлення або іншого ефективного захисту порушеного права Позивача щодо спірного майна, зважаючи на те, що реституція у разі недійсності договору призведе до повернення у первісний стан    сторін договору    і не матиме наслідком передання Позивачу, який не є стороною цього правочину, спірного майна. Тим більше, що доказів того, що спірне майно перебуває у володінні ФГ "Пінк Агро" або ТОВ "СП "Колор Ленд" ТОВ "Взаємодія Гарант" суду не надало.

3.                        Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 р. в частині відмови в задоволенні первісного позову та  прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі. 

4.                Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
    Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що на момент укладення Договору купівлі-продажу, Позивачеві відомо було про належність транспортного засобу Продавцю за договором - ФГ «Пінк Агро» на підставі Договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах товарного, кредиту № 01-05СПГ-В від 26.05.2016 р.. Зазначений Договір поставки не був визнаний недійсним, тому вважається чинним. Після придбання зазначеного транспортного засобу, перереєстрації прав власності Позивачем не було здійснено через недостатність часу. Однак транспортний засіб було поставлено на баланс підприємства, та використовувалось в господарській діяльності підприємства, підтвердженням чого є відповідні документи, наявні в матеріалах справи. 
        При цьому Скаржник зазначає, що 22.04.2021 р. співробітники ТОВ «Взаємодія Гарант», скористались тим що проводились виконавчі дії відносно іншої особи - ФГ «Пінк Агро», яка розташована за однією адресою з Апелянтом, проникли на територію Позивача та привласнили Телескопічний навантажувач марки Merlo TF38/7- 120, що належить на праві власності Апелянту. Таким чином, Відповідач незаконно заволодів майном, що належить Апелянту на праві власності, проти волі Апелянта. Відповідач не визнає права власності Апелянта, що є підставою для витребування такого майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності за Апелянтом на підставі ст. ст. 387, 392 ЦК України.
Водночас, на думку Скаржника, судом першої інстанції порушено ст. 75 ГПК України в частині звільнення від доказування, неправильно застосувано ст. 204 ЦК України, в частині презумпції правомірності правочину та не застосовано належних норм матеріального права - ст. ст. 387, 392 ЦК України. Так, Господарським судом Дніпропетровської області було декілька раз в спірному рішенні зроблено посилання на обставини, встановлені рішенням суду у справі № 904/4519/20 як на обставини, що не підлягають доказуванню. Однак Апелянт не приймав участі в розгляді даної справи.
Скаржник наголошує на тому, що рішення суду від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20, яким було встановлено, що ФГ «Пінг Агро» не є власником транспортного засобу, було ухвалено вже після придбання Апелянтом телескопічного навантажувача. Тобто на момент придбання майна Апелянту було невідомо про спірність права власності у Відчужувача, тим більше, що саме майно фактично знаходилось у Третьої особи і було передано Апелянту відповідно до умов Договору. Апелянт є добросовісним набувачем, права власності якого було порушено Відповідачем незаконним вилученням майна, яке було придбано Апелянтом на законних підставах.
Скаржник зазначає, що Господарський суд Дніпропетровської області посилається на справу № 904/2080/20 про стягнення з ФГ «Пінг Агро» коштів за Договором № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., однак не аналізує зазначений судовий акт на предмет реалізації Відповідачем свого права на отримання грошової компенсації за вказаним правочином. Зазначене рішення суду перебуває на примусовому виконанні, та Відповідачем, не було доведено, а судом не було перевірено, факту несплати Третьою особою -1 заборгованості за Договором № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р..
Скаржник вважає, що вибуття спірного майна з права власності Відповідача доведено матеріалами справи, оскільки ще в 2016 році Відповідач добровільно передав майно та аж до 2021 року не здійснював жодних дій по поверненню майна, яке на його думку та на думку суду не вибуло з його власності. При цьому, ані Відповідачем ані будь-яким наданими доказами не спростовується факт незаконного вилучення майна саме представниками Відповідача у Апелянта без достатньої правової підстави на те. Факт вилучення майна підтверджується рядом доказів наявних в матеріалах справи.
Від ТОВ «СП «Колор-Ленд» надійшли додаткові пояснення в яких зазначається, що Господарським судом Дніпропетровської області не належним чином було досліджено обставини справи на предмет належності спірного майна Апелянту, невизнання зазначеного факту Відповідачем та належно обраного способу захисту Апелянта своїх порушених прав. 22.04.2021 р. Апелянт звертався до правоохоронних органів з заявою про скоєння кримінального правопорушення, а саме щодо незаконного вилучення Відповідачем телескопічного навантажувача у Апелянта.

5.              Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
    Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство посилається на те, що Позивач за первісним позовом, укладаючи договір купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., мав врахувати, що згідно з п. 3.9 Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., ФГ «ПІНК АГРО» до моменту повного розрахунку за нього, зобов`язувався не передавати Товар у заставу (крім випадків передачі Товару Постачальнику - ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ»), не відчужувати Товар у будь-який спосіб. Крім того, Позивач, будучі обізнаним про існування Договору від 26.05.2016 р., знав і про зміст розділу 8 вказаного Договору, відповідно до якого право власності на Товар переходить до Покупця (ФГ «ПІНК АГРО») після повної оплати ним вартості Товару та нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, шляхом підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару у власність Покупця.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що як в справі № 904/4519/20, так і в справі № 904/7222/21 ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ» виступає стороною - Відповідачем. Більше того, ФГ «ПІНК АГРО» є як учасником справи № 904/4519/20 ( Позивач ), так і учасником справи № 904/7222/21 ( Третя особа за первісним позовом та співвідповідач за зустрічним позовом ). А отже обставини щодо існування боргу перед ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ» за товар - Телескопічний навантажувач МегГо TF38/7-120 2016 р.в., підстави його виникнення та виконання умов Договору поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СТГ-В, встановлені під час розгляду справи № 904/4519/20 є цілком такими, що можуть бути використані під час розгляду справи № 904/7222/21.
Проте, Позивач під час розгляду справи № 904/7222/21 не спростував обставини, які встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4519/20 як особа, що не брала участі під час розгляду вказаної справи, а отже не довів суду з яких підстав рішенням Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4519/20 не може бути взяте до уваги під час розгляду справи № 904/7222/21 в частині встановлених ним обставин.
Товариство також вказує на те, що особою, права якої порушені, є не Позивач - ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ЛЕНД», а ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ», оскільки фактично було відчужене її майно без її волі та бажання, що суперечить принципам добросовісної поведінки сторін Договору. Отже підстави задовольняти вимоги про повернення майна та, тим більше, визнання за Позивачем права власності на таке майно відсутні.
Отже, за думкою Товариства - оскільки майно, щодо якого ставиться вимога про визнання права власності з боку ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ЛЕНД» з власності ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ» не вибувало, передача такого майна за договором купівлі - продажу № 79-20П від 03.08.2020 р. є неправомірною, а тому і вимога про визнання за ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ЛЕНД» права власності на таке майно та, тим більше, його витребування, задоволенню не підлягає, що і вказав Господарський суд Дніпропетровської області в своєму рішенні від 07.02.2022 р. по справі № 904/7222/21. Подання ж позову про стягнення існуючої заборгованості за Договором не свідчить про автоматичний перехід права власності на майно, за яке не здійснено розрахунок та про відмову від альтернативного способу виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Крім того, Товариство зазначає про те, що в даному випадку, Боржник ( ФГ «ПІНК АГРО»), який виступив Продавцем в оспорюваному Договорі за зустрічним позовом, не сплативши ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ» заборгованість за Договором поставки сільськогосподарської техніки, маючи на руках судове рішення про стягнення боргу на користь ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ», діяв очевидно недобросовісно та зловживав правами стосовно свого кредитора ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ», оскільки уклав договір купівлі-продажу з ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТЬВО «КОЛОР ЛЕНД», який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Треті особи за первісним позовом не скористалися своїм правом згідно ч.1    ст. 263 ГПК України    та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3    ст. 263 ГПК    України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.                     Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.03.2022 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді –  Орєшкіна Е.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2022 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/7222/21. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 р. по справі № 904/7222/21 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
28.03.2022 р. матеріали справи № 904/7222/21 надішли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2022 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2022 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.06.2022 р..
Представники Позивача та Відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 23.06.2022 р. надали пояснення по суті апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу.
По розгляду апеляційної скарги оголошувалася перерва з  23.06.2022 р. по 30.06.2022 р..
30.06.2022 р. на електронну адресу суду надійшла заява ТОВ «ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ» про відкладення розгляду справи на іншу дату та додаткові пояснення. Вказана заява та пояснення не містять кваліфікованого електронного підпису.
За ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Станом на 30.06.2022 р., оригінал заяви та додаткових пояснень в паперовій формі до суду не надходила.
Враховуючи викладене, з огляду на відсутність кваліфікованого електронного підпису, суд не вважає вказану заяву та додаткові пояснення офіційним документом та не розглядає їх.
Відповідач за первіним позовом та треті особи за первісним позовом не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників вказаних учасників судового процесу.        
В судовому засіданні 30.06.2022 р., оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

7.                         Встановлені судом обставини справи
03.08.2020 р. між Фермерським господарством "Пінк Агро" ( Продавець ) та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" ( Покупець ) укладений Договір купівлі-продажу № 79-20П, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує товар в порядку та на умовах, визначених даним договором.
Згідно з п. 1.2. Договору, найменування та кількість одиниці виміру, ціна кожної одиниці визначається Специфікацією.
Виходячи зі змісту Специфікації, видаткової накладної та акту приймання -передачі, предметом даного Договору є в т.ч. Телескопічний навантажувач Мerlo в кількості 1 шт. та вила для соломи АА2300 в кількості 1 шт..
Підтвердженням передачі визначеного в Специфікації товару є видаткова накладна № ФГО - 000017 від 04.08.2020 р. та акт приймання-передачі товару від 04.08.2020 р..
За твердженням Позивача, товар, який є предметом  Договір купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., належить Фермерському господарству "Пінк Агро" на підставі Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" та Фермерським господарством "Пінк Агро".
Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 р. та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 р. у справі    №    904/2080/20    за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" до    Фермерського господарства "ПІНК АГРО" - між Товариством з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" (далі-Постачальник) та Фермерським господарством "ПІНК АГРО" (далі-Покупець) укладено     Договір поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р. (далі-Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується     передати у власність Покупця сільськогосподарську техніку (надалі-товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору. 
Відповідно до додаткових угоди до Договору, Сторони узгодили, що до 31.07.2019 р. Покупець має сплатити суму заборгованості за Товар в розмірі 824502,28 грн, що по курсу НБУ станом на дату 30.10.2018 р. - укладення Додаткової угоди (32,0973) становило еквівалент 25 687,59 Євро.
На виконання умов Договору Позивач здійснив поставку Товару Покупцю на загальну суму 2 812 600,00 грн., що еквівалентно сумі 98 000,00 Євро, що підтверджується видатковою накладною № 12 від 18.10.2016 р., довіреністю на отримання ТМЦ № 20 від 17.10.2016 р. за підписом Голови/керівника Фермерського господарства, а також актом звірки взаєморозрахунків за період: 01.05.2016 р. - 17.12.2019 р., який підписаний між Покупцем та Продавцем.
Таким чином, свої зобов`язання стосовно поставки Товару на адресу Покупця зазначеного у Додатку № 1 від 26.05.2016 р. до Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р. ТОВ "ВЗАЄМОДІЯ ГАРАНТ" виконало в повному обсязі.
Фермерське господарство "ПІНК АГРО" свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманого Товару здійснив частково на суму 73 824,33 Євро, що складає 2 218 770,19 грн., що підтверджується банківськими виписками, внаслідок чого заборгованість                 останнього складає     24 175,67 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.03.2020 р. становить 748 519,84 грн. (курс НБУ 30,9617 грн за 1 Євро): 24175,67*30,9617= 748 519,84
Вказаним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 р., скасованим постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 р. у справі    №    904/2080/20    в частині стягнення 8 633,62 грн. інфляційних втрат, стягнуто з Фермерського господарства "ПІНК АГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" заборгованість за договором поставки сільськогосподарської техніки 593 829,81 грн. сума основного боргу, 95 755,67 грн. пені, 12 244,41 грн. сума 3% річних, 130 231,51 грн. курсової різниці.
Отже, вказаним вище рішенням господарського суду встановлено, що свої зобов`язання стосовно поставки Товару на адресу Покупця за Договором поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р.,     ТОВ "Взаємодія - Гарант" виконало в повному обсязі, в той час як ФГ "Пінк    Агро", зобов`язання з оплати виконало частково, і його заборгованість складає     593 829,81 грн., яка була стягнута з ФГ "Пінк    Агро".
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Фермерського господарства "Пінк Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Взаємодія - Гарант" про визнання невиконаним договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах товарного кредиту № 01-05СГТ -В, укладеним між ТОВ "Взаємодія - Гарант" та ФГ "Пінк Агро", в частині певного/вказаного зобов`язання.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20 встановлено, що Фермерське господарство "Пінк Агро" не є власником     транспортних засобів за Договором поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р. та    особою, що експлуатує    такі засоби на законних підставах.
 Рішення суду мотивоване тим, що свої зобов`язання стосовно поставки Товару на адресу Покупця за спірним договором,     ТОВ "Взаємодія - Гарант" виконало в повному обсязі, в той час як ФГ "Пінк    Агро", зобов`язання з оплати виконало частково, і його заборгованість складає     593 829,81 грн., яка була стягнута з ФГ "Пінк    Агро".
При цьому, в п. 8.1 Договору поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., сторони встановили, що     право власності на Товар переходить до Покупця після повної оплати ним вартості Товару та нарахованих відсотків за користування товарним кредитом шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі Товару у власність Покупця.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20 набрало законної сили 17.12.2020 р..
Позивач за первісним позовом стверджує, що 22.04.2021 р. співробітниками ТОВ "Взаємодія Гарант", шляхом проникнення на закриту територію Позивача за первісним позовом, було незаконно привласнено Телескопічний навантажувач марки Мегlо ТF38/7-120, що належить останньому на праві власності. Після виклику співробітниками Позивача за первісним позовом поліцейських, оперативно-слідчою групою Криворізького районного управління поліції № 1 було зупинено на дорозі транспортний засіб - Телескопічний навантажувач марки Мегlо ТF38/7-120. Після перевірки документів було встановлено, що транспортним засобом керував саме співробітник ТОВ "Взаємодія Гарант". Крім іншого, співробітником ТОВ "Взаємодія Гарант" було пред`явлено свідоцтво про реєстрацію машини, природа виникнення якого Позивачу за первісним позовом невідома з огляду на належність прав власності на машину останньому.
Таким чином, Позивач за первісним позовом вважає, що ТОВ "Взаємодія Гарант" незаконно заволоділо майном, що належить ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" на праві власності.
Вказане стало причиною звернення ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" з позовом до суду.
За наслідками розгляду позовних заяв господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8.                     Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному     порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
     Як вбачається із тексту апеляційної скарги Позивача за первісним позовом у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог, а відтак, враховуючи, що рішення в частині відмови в задоволені зустрічного позову сторонами не оскаржується, згідно    з    ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.
Суд першої інстанції у задоволенні вимог за первісним позовом відмовив, що колегія суддів вважає вірним    з    огляду на таке.
Згідно із положеннями, зокрема, ст. ст. 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Предметом позову у даній справі є вимога Позивача до Відповідача про визнання права власності на об`єкт рухомого майна та витребувати у Відповідача в натурі Телескопічний навантажувач з підстав незаконного заволодіння майном.
Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у Позивача таке право, набуте раніше на законних підставах, якщо Відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно форм власності та господарювання урегульовано Законом України «Про дорожній рух».
У ст. 34 Законe України «Про дорожній рух» визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Предметом спору є Телескопічний навантажувач марки Меrlo ТF38/7-120.
Загальні поняття про навантажувачі встановлює ДСТУ 3997-2000 «Автонавантажувачі та електронавантажувачі. Терміни та визначення. Основні поняття», згідно з яким навантажувач – це самохідна машина, призначена для навантаження, розвантаження та штабелювання вантажів.
Навантажувач – машина циклічної дії, що належить до безрейкового долішнього транспорту (технологічних транспортних засобів), обладнана підіймальним механізмом (вантажопідіймачем) і вилами (платформою) або одним із змінних вантажозахоплювальних пристроїв для забезпечення підіймання, транспортування, навантаження та розвантаження, штабелювання та укладання вантажів (Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт, затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.01.2015 р. № 21).
Щодо реєстрації навантажувачів, то однією з установ, яка реєструє навантажувачі                       ( технологічний транспорт, що не підлягає експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування), є Управління Держпраці у відповідній області. Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів затверджений ПКМУ від 06.01.2010 р. № 8.
Реєстрацією технологічного транспортного засобу є здійснення комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою та, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Юридичні особи, які є власниками технологічних транспортних засобів чи використовують їх на законних підставах, або уповноважені ними особи зобов`язані зареєструвати зазначені транспортні засоби протягом 10 днів після придбання або виникнення інших законних прав на їх використання, у тому числі у разі тимчасового ввезення на територію України. У такий же строк власники зобов`язані перереєструвати технологічні транспортні засоби у разі настання обставин, у зв`язку з якими виникла потреба у внесенні змін у реєстраційні документи.
Технологічний транспортний засіб, що належить юридичній особі, реєструється за місцезнаходженням органу управління юридичної особи. Допускається реєстрація технологічного транспортного засобу за місцем його експлуатації.
Експлуатація незареєстрованих технологічних транспортних засобів забороняється. 
Перед реєстрацією кожного технологічного транспортного засобу проводиться його державний технічний огляд, про що складається акт технічного огляду і видається талон. Технічний огляд технологічних транспортних засобів проводиться щороку.
Порядок проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів затверджений наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.01.2010 р. № 9., і є нормативно-правовим актом з охорони праці (НПАОП 0.00-6.01-10).
На зареєстрований технологічний транспортний засіб видаються свідоцтво про реєстрацію встановленого зразка та номерний знак, що відповідає державному стандарту. Свідоцтво про реєстрацію має необмежений строк дії.
ТОВ "Взаємодія Гарант" отримало в 2019 році свідоцтво про реєстрацію Телескопічний навантажувач марки Меrlo ТF38/7-120, зазначений в позові ( як стверджує Скаржник, та визнає Відповідач ).
Як встановлено судом, між Фермерським господарством "Пінк Агро" ( Продавець ) та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" ( Покупець ) укладений договір купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., відповідно до якого Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує товар в порядку та на умовах, визначених даним договором.
Згідно з п. 1.2. Договору, найменування та кількість одиниці виміру, ціна кожної одиниці визначається Специфікацією.
Виходячи зі змісту Специфікації, видаткової накладної та акту приймання-передачі, предметом даного Договору є в т.ч. Телескопічний навантажувач Мerlo в кількості 1 шт. та вила для соломи АА2300 в кількості 1 шт..
Підтвердженням передачі визначеного в Специфікації товару є видаткова накладна № ФГО - 000017 від 04.08.2020 р. та акт приймання-передачі товару від 04.08.2020 р..
Разом з тим, ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" не зареєстровало вказаний технологічний транспортний засіб та відповідно не отримало Свідоцтво про реєстрацію встановленого зразка.
Вказаний Телескопічний навантажувач Мerlо був предметом Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Взаємодія Гарант" та Фермерським господарством "Пінк Агро", згідно якого ФГ "Пінк Агро" має заборгованість перед ТОВ "Взаємодія Гарант" та, відповідно до умов вказаного договору, не має права власності на проданий товар ( Телескопічний навантажувач Мerlо ).

Так, згідно п. 1.1. вказаного Договору Постачальник ( ТОВ "Взаємодія Гарант") зобов`язувався передати у власність Покупця (ФГ "Пінк Агро") сільськогосподарську техніку, а Покупець зобов`язався прийняти Товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши    за    нього грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що найменування Товару його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю, гривнева вартість Товару її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та термін оплати вартості Товару (в т.ч. тієї частини вартості Товару, яка оплачується авансом, а також частини, яка оплачується на умовах відстрочення платежів) та нарахованих відсотків, інші умови (в т.ч. щодо надання знижки до вартості (ціни) Товару), погоджені сторонами - визначені в договорі та в додатках до нього, які складають невід`ємну частину Договору.
На виконання п. 1.2. Договору Сторони погодили характеристики Товару, його кількість та вартість, а також строки поставки та графік оплати товару та визначалися в додатку № 1 від 26.05.2016 р..
В подальшому до умов Договору вносились зміни шляхом укладення Додаткової угоди № 1 від 12.10.2017 р. з додатком № 1 від 12.10.2017 р., Додаткової угоди № 2 від 08.10.2018 р. та Додаткової угоди № 3 від 30.10.2018 р. з Додатком № 1 від 30.10.2018 р., які стосувались перенесення термінів оплати Товару та визначення сум оплати з урахуванням сплачених грошових коштів станом на дати укладення відповідних додаткових угод.
ТОВ "Взаємодія Гарант" на виконання умов укладеного Договору № 01-05СГТ-В від 26.05.2016 р., згідно видаткової накладної №12 від 18.10.2016 р. здійснило поставку Товару ФГ "Пінк Агро".
Згідно з п. 3.9 Договору від 26.05.2016 р., до моменту повного розрахунку за поставлений товар, ФГ "Пінк Агро" зобов`язувався не передавати Товар у заставу, не відчужувати Товар у будь-який спосіб.
За умовами розділу 8 Договору,    право власності на Товар переходить до Покупця (ТОВ "Пінк Агро") після повної оплати ним вартості Товару та нарахованих відсотків за користування товарним кредитом шляхом підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару у власність Покупця.
При цьому, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20, що набрало законної сили 17.12.2020 р., за позовом ФГ "Пінк Агро" до ТОВ "Взаємодія Гарант" щодо визнання невиконаним Договору поставки сільськогосподарської техніки № 01-05СТГ-В, суд встановив, що    ФГ "Пінк Агро" не є власником транспортного засобу та особою, яка експлуатує такі засоби на законних підставах. Крім того, суд встановив, що доказів, які б свідчили про погашення існуючої заборгованості та доказів складення сторонами акту приймання-передачі товару у власність ФГ "Пінк Агро" не надано.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскуржуваному рішенні - матеріалами справи встановлено, що станом на дату укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р. ФГ "Пінк Агро" не був власником спірного майна та не мав права продавати товар, який йому не належить.
Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. у справі № 904/4519/20, набрало законної сили у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку, та беручи до уваги, що участь у вказаній справі приймали ФГ "Пінк Агро" та ТОВ "Взаємодія Гарант" - особи, які беруть участь і у розгляді цієї справи, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про доведеність та обґрунтованість встановлених у зазначеному рішенні обставин, зокрема, що ФГ "Пінк Агро" не був власником спірного майна та не мав права продавати товар, який йому не належить, станом на дату укладення Договору купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р., на який посилається Позивач в обгрунтування своїх доводів, щодо виникнення у нього права власності на  спірний транспортний засіб.
За нормами ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.
За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток   з    мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, вст        Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Разом з тим, за позицією Верховного Суду викладеної у    постанові від 30.10.2019 р.    у справі № 683/2694/16-ц, право власності на транспортний засіб виникає лише з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки спірний Телескопічний навантажувач, який зареєстрований за ТОВ "Взаємодія Гарант", з власності останього не вибував, відповідно його відчуження за договором купівлі-продажу № 79-20П від 03.08.2020 р. є передчасним, а тому і вимога про визнання за ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" права власності на це майно та витребування цього майна, задоволенню не підлягає.
З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги     відхиляються колегією суддів як такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку та не  спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до    ч. 1 ст. 269 ГПК України,    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними  у ній  і додатково поданими доказами та перевіряє законність і  обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10.     Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -    
                                                                 ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. у справі № 904/7222/21 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта – Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колор Ленд".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.
Повний текст рішення складено 04.07.2022 р.
Головуючий                                                                                          І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                    Е.В. Орєшкіна
Суддя                                                                                                    М.О. Дармін