П О С Т А Н О В А
іменем  України 
28 квітня 2022 року 	 	справа 808/4148/14	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі  Замковій А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 (суддя Сіпака А.В.) в адміністративній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжсталь» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі про скасування податкових повідомлень-рішень 
          
ВСТАНОВИВ:

          Відкрите акціонерне товариство «Запоріжсталь» 26.06.2014 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення: 
    - №0000274620 від 12.06.2014 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на 923’ 022гр;
    - №0000374620 від 14.07.2014 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 923’ 022гр, штрафні санкції 461’ 511гр, всього 1’ 384’ 533гр (т1ас3,234,т2ас3,170).  

          Ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 сторони замінені правонаступниками: Публічне акціонерне товариство «Запоріжсталь» та Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (т4ас15,т6ас60).

          Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2014 позов задоволений. Суд вказав на помилковість висновків податкової інспекції про нереальність господарських операцій ВАТ «Запоріжсталь» з ТОВ «Газ Україна 2020» з постачання дизельного палива в лютому 2014 року. Поставка підтверджується укладеним договором, специфікацією, залізничними накладними, накладними на отримання пального, актами приймання-передачі, приходними ордерами, паспортом якості, сертифікатом відповідності, журналом-ордером, актом списання (т3ас154).

          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 апеляційна скарга Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі залишена без задоволення, а постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2014 без змін (т3ас240).

          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 скасовані постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2014, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд зазначив що необхідно перевірити реальність виконання договорів (т3ас267).   
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2016 позов задоволений. Суд додатково до доводів попередніх судових рішень щодо підтвердження господарських операцій між ВАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «Газ Україна 2020» з постачання дизельного пального, при повторному розгляді справи встановив, що 10.02.2014 та 24.02.2014 працівникам ТОВ «Газ України 2020» видавались перепустки для оформлення на території ВАТ «Запоріжсталь» прийому-передачі дизельного палива, поставленого згідно договору №133/13/20/2013/783 від 04.03.2013. Були допитані начальник цеху ремонту рухомого складу ВАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_1 та його заступник Бриндак А.П., які підтвердили що в лютому 2014 року отримали дизельне паливо від ТОВ «Газ Україна 2020» (т4ас157).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016  скасована постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2016 та в задоволенні позову відмовлено. Суд погодився з доводами актів перевірки про нереальність господарських операцій між ВАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «Газ Україна 2020». Суд зазначив, що вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.04.2015 у справі №646/3810/15-к встановлена фіктивність діяльності ТОВ «Газ України 2020» (т5ас26). 

Постановою Верховного Суду від 12.01.2021 скасовані постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2016, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що вирок  у справі №646/3810/15-к не набрав законної сили. Також Верховний Суд вказав, що необхідно надати оцінку постанові про закриття кримінального провадження від 26.11.2018 відносно посадових осіб ТОВ «Газ Україна 2020», зокрема висновку судово-економічної експертизи у цьому кримінальному провадженні. Необхідно дослідити чи заявляло ВАТ «Запоріжсталь» до бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Газ Україна 2020» в лютому 2014 року та чи перерахований цей податок до бюджету (т5ас186).   

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 позов задоволений. Суд вказав що реальність господарських операцій між ВАТ «Запоріжсталь»  з ТОВ «Газ Україна 2020» з постачання дизельного палива в лютому 2014 року підтверджується укладеним договором, специфікацією, залізничними накладними, накладними на отримання пального, актами приймання-передачі, приходними ордерами, паспортом якості, сертифікатом відповідності, журналом-ордером, актом списання. В лютому 2014 року працівникам ТОВ «Газ України 2020» видавались перепустки для оформлення на території ВАТ «Запоріжсталь» прийому-передачі дизельного палива. Отримання дизельного палива підтвердили начальник цеху ремонту рухомого складу та його заступник.
Стосовно вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.04.2015 у справі №646/3810/15-к, яким ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального Кодексу України, окружний суд зазначив, що ОСОБА_2 перебував на посади директора ТОВ «Газ України 2020» до 05.07.2013, до подій, описаних в актах перевірки, які відбулись в лютому 2014 року. 
Також суд послався на постанову слідчого Київського відділу поліції в м.Одеса від 26.11.2018 про закриття кримінального провадження відносно посадових осіб ПАТ «Запоріжсталь», зокрема на висновок, зроблений на підставі судово-економічної експертизи №2600 від 12.10.2018 що фінансово-господарські операції стосовно придбання нафтопродуктів у ТОВ «Газ Україна 2020» носили реальний характер та товар використаний у власній господарській діяльності позивача (т6ас72).  

          В апеляційній скарзі Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.04.2015 у справі №646/3810/15-к надана оцінка злочинній діяльності директора ТОВ «Газ Україна 2020» ОСОБА_2 , що є достатнім доказом висновків актів перевірки про нереальності господарських операцій з ВАТ «Запоріжсталь» (т6ас84).  

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №180/28-04-46-20/00191230 від 29.05.2014 документальної позапланової виїзної перевірки ВАТ «Запоріжсталь» за лютий 2014 року, проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі, не підтверджено придбання дизельного палива у ТОВ «Газ Україна 2020» на суму 5’ 538’ 129гр40коп оскільки не надані документи щодо його транспортування, оприбуткування, зберігання. Згідно інформаційної системи «податковий блок», ТОВ «Газ України 2020» є посередником, а постачальником дизельного палива є ТОВ «Юрай». Актом про неможливість проведення зустрічної звірки №293/26-54-22-05/22886866 від 26.03.2014, складеним ДПІ в Оболонському районі м.Києва, не підтверджено постачання товарів від ТОВ «Юрай» до кінцевих споживачів. Відносно ТОВ «Юрай» відкрито кримінальне провадження №32014100000000036 за фактами фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків. Внаслідок нереальності господарських операцій з ТОВ «Газ Україна 2020» завищений податковий кредит на 923’ 022гр (т1ас15,т3ас42).
Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення №0000274620 від 12.06.2014 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на 923’ 022гр, сформованого в лютому 2014 року (т1ас91).

Згідно акту №221/28-04-46-20/00191230 від 01.07.2014 документальної позапланової виїзної перевірки ВАТ «Запоріжсталь» за березень 2014 року, проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі, внаслідок нереальності господарських операцій з ТОВ «Газ Україна 2020» не підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 923’ 022гр, заявлене в податковій декларації за лютий 2014 року (т1ас93-103,131,т4ас59-94).
Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників в м.Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення №0000374620 від 14.07.2014 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 923’ 022гр, штрафні санкції 461’511гр, всього 1’ 384’ 533гр (т1ас160).

Відповідно пункту 14.1.36 статті 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом та реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення, агентськими договорами.
Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.  
Відповідно до абзацу 1 пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Відповідно до абзацу 2 пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки  банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані в разі здійснення операцій: а) придбання або виготовлення товарів і послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (в тому числі в зв`язку з придбанням або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. 
          Відповідно до абзаців 1-4 пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності 
Відповідно до абзацу 4 пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях в межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням статті 201 цього Кодексу, чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового Кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
          Відповідно до абзацу 1 пункту 200.2 статті 200 Податкового Кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої відповідно до пункту 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг в попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України – сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Між ВАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «Газ Україна 2020» укладений договір №133/13/20/2013/783 від 04.03.2013 на поставку товарно-матеріальних цінностей згідно специфікацій (т1ас165).
Згідно специфікації №1 від 04.03.2013, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» дизельне паливо марки F в кількості 537т вартістю 10713гр за тону загальною вартістю 5’ 752’ 881гр (т1ас180). 
Згідно специфікації №2 від 10.03.2013, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» бензин марки А-76 в кількості 70,60т вартістю 11028гр за тону загальною вартістю 778’ 576гр80коп (т1ас181). 
Згідно специфікації №3 від 28.03.2013, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» дизельне паливо марки C в кількості 573,82т вартістю 10337гр50коп за тону загальною вартістю 5’ 931’ 861гр96коп (т1ас182). 
Згідно специфікації №4 від 12.12.2013, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» дизельне паливо зимове в кількості 300т вартістю 10550гр за тону загальною вартістю 3’ 165’ 000гр (т1ас183). 
Згідно специфікації №4/1 від 12.12.2013, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» дизельне паливо зимове в кількості 240т вартістю 10550гр за тону загальною вартістю 2’ 532’ 000гр (т1ас184). 
Згідно специфікації №5 від 03.02.2014, ТОВ «Газ Україна 2020» зобов`язалось поставити на адресу ВАТ «Запоріжсталь» дизельне паливо зимове в кількості 480т вартістю 11750гр за тону загальною вартістю 5’ 640’ 000гр (т1ас185). 
ТОВ «Газ Україна 2020» виписані податкові накладні №4 від 06.02.2014, №5 від 06.02.2014, №99 від 22.02.2014 на поставку на адресу ВАТ «Запоріжсталь» 471,33т дизельного палива марки F на суму 5’ 538’ 129гр40коп (т1ас188-190).
Згідно залізничної накладної №40368904 дизельне паливо 114,595т залито 06.02.2014 у вагони №74228651, №74733379 на станції Одеса-Застава та прибуло 09.02.2014 на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас193,194,201). 
Згідно залізничної накладної №40368946 дизельне паливо 57,349т залито 06.02.2014 у вагон №74044645 на станції Одеса-Застава та прибуло 09.02.2014 на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас191,197). 
Згідно залізничної накладної №40371676 дизельне паливо 59,705т залито 06.02.2014 у вагон №73924607 на станції Одеса-Застава та прибуло 09.02.2014 на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас192,199).
Згідно накладних №388 від 09.02.2014 та №389 від 09.02.2014 дизельне паливо 231,649т надійшло у вагонах №74228651, №74733379, №74044645, №73924607 зі станції Одеса-Застава на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас205,206).   
Згідно акту приймання від 10.02.2014, ВАТ «Запоріжсталь» отримало від ТОВ «Газ України 2020» на станції Запоріжжя-Ліве дизельне паливо, яке надійшло у вагонах №74228651, №74733379, №74044645, №73924607 зі станції Одеса-Застава (т1ас210).   
Згідно приходного ордеру №40 від 12.02.2014 за залізничною накладною №40368904 від 09.02.2014 від ТОВ «Газ Україна 2020» поставлено 231,649т дизельного палива, вагон №74228651 (т1ас186). 
Згідно акту приймання-передачі від 17.02.2014 ВАТ «Запоріжсталь» прийнято від ТОВ «Газ Україна 2020» дизельне паливо 231,649т, яке надійшло у вагонах цистернах №74228651, №74733379, №74044645, №73924607 (т1ас208). 
Згідно залізничної накладної №40710907 дизельне паливо 239,681т залито 22.02.2014 у вагони цистерни №73994345, №74211632, №74739533, №74948431 на станції Одеса-Застава та прибуло 25.02.2014 на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас195,196,203). 
Згідно накладної №1081 від 24.02.2014 дизельне паливо 239,681т надійшло у вагонах цистернах №73994345, №74211632, №74739533, №74948431 зі станції Одеса-Застава на станцію Запоріжжя-Ліве отримувач ВАТ «Запоріжсталь» (т1ас207).   
Згідно акту приймання від 24.02.2014, ВАТ «Запоріжсталь» отримало на станції Запоріжжя-Ліве дизельне паливо, яке надійшло у вагонах цистернах №73994345, №74211632, №74739533, №74948431 зі станції Одеса-Застава постачальник ТОВ «Газ України 2020» (т1ас211).   
Згідно акту приймання-передачі від 26.02.2014 ВАТ «Запоріжсталь» прийнято від ТОВ «Газ Україна 2020» дизельне паливо 239,681т надійшло у вагонах цистернах №73994345, №74211632, №74739533, №74948431 (т1ас209). 
Згідно приходного ордеру №58 від 27.02.2014 за залізничною накладною №40710907 від 24.02.2014 від ТОВ «Газ Україна 2020» поставлено 239,681т дизельного палива (т1ас187). 
В дні складання актів приймання-приймання дизельного палива 10.02.2014 та 24.02.2014 представникам за довіреностями ТОВ «Газ Україна 2020» Бондаренко А.А. і Данечкину І.С. видавались пропуски на ВАТ «Запоріжсталь» для документального оформлення передачі пального (т1ас214,215,т4ас127,128).
Перевезення в лютому 2014 року дизельного палива у вагонах №74228651, №74733379, №74044645, №73924607, №73994345, №74211632, №74739533, №74948431 зі станції Одеса-Застава на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу ВАТ «Запоріжсталь» підтверджено листом ДП «Одеська залізниця» №21-10/10 від 13.06.2014 (т3ас82-85). 
На поставлене дизельне паливо ТОВ «Газ Україна 2020» оформлені паспорт якості №172 від 24.01.2014 та сертифікат відповідності UA1.174.0005851-1 терміном дії з 31.01.2014 по 10.01.2015 (т1ас212,213).  
Згідно журналу-ордеру №6/00 по кредиту рахунку 63100/0000, в лютому 2014 року ВАТ «Запоріжсталь» отримало від ТОВ «Газ Україна 2020» дизельне пальне на загальну суму 5’538’ 129гр40коп (т1ас217).
Згідно журналу обліку замірів, в лютому 2014 року від ТОВ «Газ Україна 2020» в залізничних цистернах надійшло 471,33т дизельного палива (т4ас118-126).
Згідно акту списання №661 за лютий 2014 року на заправку тепловозів витрачено 354,055т дизельного палива (т1ас216).

Окружний суд правильно вказав, що податкові накладні та інші первинні бухгалтерські документи по всім операціям, на які посилається податкова служба, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України. Інформація, що міститься в первинних бухгалтерських документах, відображена в рахунках бухгалтерського обліку.  
          Стосовно доводів апеляційної скарги про непідтвердженість поставки по другому ланцюгу між ТОВ «Юрай» та ТОВ «Газ Україна 2020», по-перше, ВАТ «Запоріжсталь» не є стороною цього правочину і ніякого відношення до нього не має; по друге, відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомочним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.   
          Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів і послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої з безпосереднім контрагентом. Податкові органи не позбавлені права звернутись до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину, як це передбачено частиною 3 статті 228 ЦК України. Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин, в судовому рішенні про визнання правочину недійсним.   
          Окружний суд дійшов обгрунтованого висновку, що реальність поставок позивачу продукції підтверджена специфікаціями, податковими накладними, залізничними накладними, накладними про надходження дизельного палива, актами приймання дизельного палива, приходними ордерами, обліковими документами на придбання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи. Перелічені документи підтверджують дійсність проведених господарських операцій та зміну в майнових активах їх учасників. Наявність у позивача документів, складених по факту придбання товару відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», спростовує доводи податкової інспекції про недоведеність господарських операцій. 
          На виконання постанови Верховного Суду від 12.01.2021, окружим судом дана вірна оцінка постанові слідчого Київського відділу поліції в м.Одеса від 26.11.2018 про закриття кримінального провадження відносно посадових осіб ПАТ «Запоріжсталь», зокрема висновку, що в лютому 2014 року від ТОВ «Газ Україна 2020» дійсно надійшло залізничним транспортом дизельне пальне в кількості 471,33т. Такий висновок зроблений на підставі пояснень посадових осіб ПАТ «Запоріжсталь», дослідження первинних бухгалтерських документів, в тому числі прибуткових та расходних документів, згідно яких отримане дизельне паливо використано на заправку рухомого складу (т5ас117).
          Згідно висновку судово-економічної експертизи №2600 від 12.10.2018 у кримінальному провадженні, обсяг поставленого від ТОВ «Газ Україна 2020» дизельного палива відображений в актах замірювання в залізничних цистернах, регістрах бухгалтерського обліку (т5ас131).
Крім того, суд першої інстанції надав правильну оцінку показам в судовому засіданні  начальника цеху ремонту рухомого складу ВАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_1 та його заступник Бриндак А.П., які підтвердили що в лютому 2014 року отримували дизельне паливо від ТОВ «Газ Україна 2020» (т4ас25-30,41).
  
Відповідно до положень статті 200 Податкового Кодексу України, у ВАТ «Запоріжсталь» виникло право на одержання бюджетного відшкодування, про що правомірно зазначено в деклараціях з податку на додану вартість.  
          
          Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
          Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.          
          Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
          Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків, в тому числі податку на додану вартість.
          Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
          Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов`язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов`язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов`язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов`язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.    
          Суб`єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ВАТ «Запоріжсталь при придбанні дизельного палива. Позивач не має відношення до діяльності інших суб`єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.
Верховний Суд в постанові від 02.06.2020 у справі №620/1024/19 наголосив, що норми  Податкового Кодексу України  не ставлять в залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник дійсно придбав товари, послуги, призначені для використання в господарській діяльності, та мав реальні витрати в зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару, послуг в ланцюгу постачання податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем вимог закону. Покупець не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відповідно до пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. В разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а в разі відсутності порушень - довідка. Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Таким чином, податковий орган встановлює наявність або відсутність порушень, допущених платником податків, виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків. Акти перевірок інших осіб ніяким чином не стосуються позивача та не можуть бути доказами порушення ним податкового законодавства. Зобов`язання третіх осіб по ланцюгу взаємовідносин з контрагентами позивача не спричиняють цивільно-правових та податкових наслідків для останнього.
Відповідно до абзацу 5 пункту 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України, контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як привід для висновків щодо взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не вручено платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу. 
Відтак до спірних правовідносин не може бути застосований акт про неможливість проведення зустрічної звірки №293/26-54-22-05/22886866 від 26.03.2014 ТОВ «Юрай», складений ДПІ в Оболонському районі м.Києва. 

Податкова служба посилається на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.04.2015 у справі №646/3810/15-к, яким ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 КК України – придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Газ Україна 2020», що заподіяло велику матеріальну шкоду ПАТ НАК «Нафтогаз України», та йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 51000гр (т3ас230,т6ас135). 
Проте, по-перше, даний вирок не стосується взаємовідносин між ВАТ «Запоріжсталь» і ТОВ «Газ Україна 2020», оскільки такі обставини не досліджувались у цьому кримінальному провадженні. 
По-друге, Законом України №101 від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального Кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» статтю 205 виключено з Кримінального Кодексу України. 
По-третє, згідно протоколу допита ОСОБА_2 від 07.05.2015, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Газ Україна 2020», він підписував договори, в тому числі з реалізації паливно-мастильних матеріалів, звітність до податкових органів (т3ас96).
Верховний Суд в постановах від 12.04.2018 у справі №826/1571/16, від 17.04.2018 у справі №808/2459/17, від 08.12.2021 у справі №805/1872/17 наголосив, що суд не може робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає жодних обставин, які б підтверджували безтоварність конкретних господарських операцій, а також якщо встановлена у вироку обставина не має значення для конкретного спору.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 28.04.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 28.04.2022.
          Повну постанову складено 06.05.2022.

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко