Справа № 347/1129/16 
Провадження № 22-ц/4808/650/22 
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
               головуючого                Бойчука І.В.,
               суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О.,
               секретаря                Шандалович В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)) Сіреджука Петра Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та її представника на ухвалу Косівського районного суду від 09 вересня 2019 року під головуванням судді Гордія В.І. у м. Косів,
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року головний державний виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (найменування відділу змінено наКосівський відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)) Сіреджук П.П. звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України  ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.
В поданні зазначив, що на виконанні Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження № 58671326 з виконання виконавчого листа № 347/1129/16, виданого Косівським районним судом про стягнення з  ОСОБА_1  заборгованості по отриманому кредиту в користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
Державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, декларацію про доходи та майно не подано, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду встановлено, що майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Боржник виклики державного виконавця ігнорує.
Посилаючись на викладене та те, що до відділу надійшло повідомлення стягувача, згідно якого банк володіє інформацією про намір боржника залишити межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, просив обмежити її у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за вказаним рішенням суду.
Ухвалою Косівського районного суду від 09 вересня 2019 року подання головного державного виконавця задоволено. 
Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань по сплаті заборгованості користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно виконавчого листа № 347/1129/19, виданого 23.05.2019 Косівським районним судом.
У апеляційній скарзі  ОСОБА_1 та її представник зазначають, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Вказують, що особі гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи у разі ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.
З матеріалів справи вбачається, що було відкрито виконавче провадження, боржник не отримує пенсію, не працює за трудовими та іншими цивільно-правовими угодами, не має відкритих рахунків, доходів з будь-яких джерел не отримує.
Вказані документи не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки не містять в собі такої інформації. Навпаки, такі свідчать про об`єктивну неможливість боржника в добровільному порядку виконати рішення суду.
Державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення. При цьому, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку боржника та доказів на підтвердження цих фактів.
Також жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 отримала будь-який документ з ВДВС та ухиляється від явки до державного виконавця (станом на дату звернення до суду з поданням 11.07.2019), від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухиляється від виконання обов`язків, суду надано не було.
Крім того, жодних дій з примусового виконання рішення суду про стягнення грошової суми державним виконавцем на час звернення до суду здійснено не було, ним не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.
Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2 якої передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну. При цьому, згідно п. 3 цієї статті здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця.
Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися, хоча судом належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи.
Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подала клопотання про відкладення розгляду справи 05.05.2022. Пояснень чи клопотань щодо неможливості прибуття представника ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання 18.05.2022 не надходило.
Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, які судом було продовжено, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою учасників справи.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Судом встановлено, що заочним рішенням Косівського районного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 347/1129/16 стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість згідно кредитного договору CVSNGR00000039 від 11 травня 2007 року в розмірі 722 364,86 грн, а також сплачений збір в розмірі 10 835,47 грн (а.с.48-49).
Постановою головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука П.П. від 21 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58671326 щодо примусового виконання виконавчого листа Косівського районного суду № 347/1129/16 від 23 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 722 364,86 грн заборгованості (а.с. 68).
Цією постановою державний виконавець зобов`язав боржника  ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно.
Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії № 1049902330 від 21.03.2019 року інформацію щодо ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 70).
Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями № 1049960990 від 22.03.2019 року фізична особа платник податків із вказаним РНОКПП на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с. 69). 
Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб № 1050026918 від 22.03.2019 року ОСОБА_1 отримує дохід від ФОП, ознака доходу 101 (а.с. 69 зворот).
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Згідно положень даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань (п.5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).
Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, державний виконавець зазначив, що будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду боржником не здійснено, декларацію про доходи та майно не подано, під час виконання рішення суду встановлено, що майно належне боржнику на праві власності відсутнє та на виклики державного виконавця для дачі пояснень вона не з`являється.
В матеріалах справи відсутні докази надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Також в матеріалах справи відсутні дані про направлення боржнику викликів державного виконавця та перевірки його майнового стану за місцем проживання, вчинення дій щодо розшуку нерухомого та рухомого майна, належного боржнику, і накладення арешту, звернення стягнення на доходи боржника, які вона отримує від ФОП згідно даних ДФС. 
Апеляційний суд вважає, що державний виконавець не надав доказів, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на стягнення заборгованості. Також відсутні докази того, що боржник обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження і нею не виконуються передбачені законом та державним виконавцем обов`язки по виконанню судового рішення, що вона безпідставно не з`являлася на виклики державного виконавця та умисно ухилялася й ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов`язань.
Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.
Задовольняючи подання, суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а саме, про наявність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені подання.
Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника задовольнити.
Ухвалу Косівського районного суду від 09 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні подання головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)) Сіреджука Петра Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки с. Старий Косів, Косівського району, Івано-Франківської області до виконання зобов`язань по сплаті заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» згідно заочного рішення Косівського районного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 347/1129/16, відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року.

Судді:                                                                І.В. Бойчук
                                                                               О.В. Пнівчук
       О.О. Томин