КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
       Єдиний унікальний номер справи: 754/11563/21                 Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
       Номер провадження: 22-ц/824/1930/2022                               Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
 
03 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про скасування розпоряджень про затвердження висновку, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В Деснянський районний суд міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) з позовом  до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2   про скасування розпоряджень про затвердження висновку.
Позивач просив суд скасувати Розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 415 від 08 липня 2021 року, яким затверджено висновок Служби у справах дітей та сім`ї щодо підтвердження місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для його тимчасового виїзду за межі України. Поновити строк на оскарження та скасувати Розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 416 від 08 липня 2021 року, яким затверджено висновок Служби у справах дітей та сім`ї щодо підтвердження місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для його тимчасового виїзду за межі України.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня             2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за його позовом.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин що мають значення для справи, просив ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як у позовній заяві йдеться не тільки про порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного розпорядження, а й про порушення прав і свобод відповідача у його взаємовідносинах з дітьми.
У відзиві на апеляційну скаргу,Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Звертає увагу апеляційного суду на те, що розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, які просить скасувати позивач, прийняті  Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно приписів ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до Деснянської районної в місті  Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування розпоряджень про затвердження висновку.
Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовними вимогами на підставі п. 1 ч. І ст. 186 ЦПК України.
Деснянський районний суд міста Києва дійшов висновків про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Натомість роз`яснено, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва.
Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вважає, що вони не ґрунтуються на вимогах закону.
Так, за змістом пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює публічно-владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах публічно-владних управлінських функцій.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України                  № 866 від 24 вересня 2908 року (далі - Порядок).
Відповідно до Порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у місті Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.
Згідно з пунктом 8 Порядку, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. 
Пунктом 51 Порядку передбачено, що у разі загрози для життя або здоров`я дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської чи районної у місті ради може прийняти рішення про негайне відібрання дитини в опікуна, піклувальника.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта  владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, оскільки важливе значення для визначення юрисдикції має питання підстав виникнення спору та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Позивач фактично заявив про незгоду з розпорядженнями про затвердження висновків Деснянської районної в міста Києві державної адміністрації № 415 та                 № 416 від 08 липня 2021 року.
Тобто, у позові йдеться не тільки про порушення відповідачем процедури прийняття спірного розпорядження, а також про порушення прав та свобод позивача у його взаємовідносинах з дітьми.
За змістом ст. 2 СК України особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулюються Сімейним кодексом України.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 813/401/18, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Незгода з рішенням органу опіки та піклування, яке відображене у рішенні районної державної адміністрації, є позовом з метою захисту приватного інтересу та визначення обсягу прав і обов`язків батьків (усиновлювачів) щодо участі у вихованні дитини.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Питання, пов`язані  з  опікою та піклуванням  над  дітьми врегульовані главою 19 Сімейного кодексу України та главою 6  Цивільного  кодексу  України.
Отже, рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад щодо підтвердження місця проживання дітей для тимчасового виїзду за межі України, стосується відносин, що регулюються сімейним законодавством, та не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності.
Відповідно, вимоги про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб є спорами про захист приватних прав і інтересів і відповідно  розглядаються в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, Деснянський районний суд міста Києва помилково застосував норми процесуального права у даних правовідносинах та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2   про скасування розпоряджень про затвердження висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, яким є Деснянський районний суд міста Києва, для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасувати та направити справу до суду  першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

 
Головуючий:                                                                     О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                І.М. Білич 

                                                                                           Т.А. Слюсар