ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року 
м. Київ

справа №380/12042/20
адміністративне провадження № К/9901/45604/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Мацедонської В.Е., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження як суд касаційної інстанції без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №  380/12042/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Луганської обласної прокуратури 
про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Луганської обласної прокуратури
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Грень Н.М.,
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Курильця А.Р., суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог.
1. У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Луганської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому просив:
1.1. визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень - Луганської обласної прокуратури, що викладене у протоколі комісії з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам органів прокуратури Луганської області від 2 липня 2020 року №13, в частині незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
1.2. зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Луганську обласну прокуратуру вчинити дії щодо зарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
1.3. зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Луганську обласну прокуратуру здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи у прокуратурі Луганської області та Луганській обласній прокуратурі в період з 01 липня до 30 жовтня 2020 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на -територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року по 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що комісією з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам органів прокуратури Луганської області безпідставно, на думку позивача, прийняте рішення про незарахування йому до стажу роботи пільгової вислуги, яка становить 6 років 4 місяці 24 дні, суттєво порушує права позивача, суперечить вимогам Закону. 
3. У поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечував, зокрема, наполягав на тому, що Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1090 (далі - Порядок №1090) не передбачає зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років, прокурорам, які не є військовослужбовцями, у тому числі у випадку безпосередньо прийняття участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей. Станом на день установлення позивачу стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років (02 липня 2020 року), останній військовослужбовцем не був. Таким чином, на переконання відповідача, для розрахунку позивачу щомісячної надбавки за вислугу років на посаді заступника прокурора області законодавством не передбачалося обчислення вислуги років на пільгових умовах. Відповідач також зазначив, що пунктом 9 Порядку №1090 визначено, що згідно з довідкою з попереднього місця служби зараховуються саме періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах. Тому Комісією зараховано період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року до стажу військової служби у військовій прокуратурі (14 років). Водночас відповідач указав на те, що період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року може бути зарахований до його вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії. 
4. Позивач подав до суду першої інстанції відповідь на відзив, у якій звернув увагу, що відповідачем проігноровані приписи частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якими час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період.
5. У свою чергу, відповідач подав до суду першої інстанції заперечення на відповідь позивача на відзив, у якому зазначив, що існує різниця між нарахуванням щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури, які працюють на прокурорських посадах і військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорських посадах. Так, на переконання відповідача, положення пункту 3-1 Порядку № 1090 вказують на те, що порядок нарахування зазначеної надбавки, встановлений законодавством для прокурорів, які мають статус військовослужбовців є відміним від порядку її нарахування для прокурорів, які такого статусу не мають. Відповідач наголосив, що рішенням Комісії, яке оскаржується позивачем, йому встановлено стаж роботи для нарахуванням щомісячної надбавки за вислугу років саме на час перебування на посаді заступника прокурора області. Обіймаючи цю посаду, позивач не мав статусу військовослужбовця, з зв`язку з чим щомісячна надбавка за вислугу років йому обчислювалась відповідно до порядку її нарахування особам, які не мають статусу військовослужбовця.
ІІ. Установлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи.
6. 01 вересня 2001 року ОСОБА_1 вступив до вищого навчального закладу - Національної юридичної академії України ім. Я. Мудрого та був зарахований студентом військово-юридичного факультету на денну форму навчання.
7. 30 червня 2006 року ОСОБА_1 отримав Диплом спеціаліста (серії НОМЕР_3) про закінчення навчання і отримання повної вищої освіти за спеціальністю Правознавство та здобув кваліфікацію юриста, а також Диплом спеціаліста (серії НОМЕР_4) про отримання повної вищої освіти за спеціальністю Правознавство та здобув кваліфікацію юриста, офіцера військового управління тактичного рівня.
8. З 01 липня 2006 року позивач проходив службу в органах прокуратури України та послідовно обіймав посади: помічника військового прокурора Севастопольського гарнізону Військово-Морських Сил України; слідчого та помічника військового прокурора Сімферопольського гарнізону Військово-Морських Сил України; старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України; прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства військової прокуратури Центрального регіону України; помічника та старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України; старшого слідчого Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України; виконував обов`язки слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами антитерористичної операції Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.
8.1. Починаючи з 2015 року позивач працював на керівних посадах у військовій прокуратурі сил антитерористичної операції та займав посади: начальника слідчого відділу; начальника відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях; начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності; заступника начальника та начальника відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління.
8.2. З вересня 2018 року позивач займав адміністративні посади у військовій прокуратурі Західного регіону України: начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність; начальника відділу з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності, начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності.
8.3. Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №171к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника прокурора Луганської області з 01 липня 2020 року.
9. Наказом Генерального прокурора від 03 вересня 2020 року №410 юридичну особу Прокуратура Луганської області перейменовано в Луганську обласну прокуратуру без зміни ідентифікаційних кодів юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
10. У період з 01 липня до 30 жовтня 2020 року позивач працював на посаді заступника прокурора Луганської області, прокурора відділу Луганської обласної прокуратури.
11. 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 письмово звернувся до керівника Луганської обласної прокуратури з вимогою про надання документів, що підтверджують факт встановлення стажу його роботи в органах прокуратури, а також щодо роз`яснення питання не врахування у вислугу років пільгової вислуги.
12. На вказане звернення 02 грудня 2020 року позивач отримав письмову відповідь керівника Луганської обласної прокуратури від 24 листопада 2020 року №07-202вих-20, згідно з якою стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, станом на 02 липня 2020 року складав 18 років 10 місяців та 2 дні, а відтак розмір щомісячної надбавки за вислугу років, передбачений частиною 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» був встановлений йому в розмірі 25% посадового окладу.
12.1. Питання неврахування у стаж роботи позивача пільгової вислуги керівником Луганської обласної прокуратури залишилось без розгляду.
13. Також 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Луганської обласної прокуратури із заявою щодо врахування у його вислугу років пільгового періоду служби відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 1090 та підпункту а пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.
14. 24 листопада 2020 року Луганською обласною прокуратурою прийнято рішення про відмову в зарахуванні до стажу роботи позивача на пільгових умовах часу проходження ним військової служби.
15. Не погоджуючись з вказаним рішенням Комісії позивач звернувся до суду з цим позовом.
16. Згідно з документами, які містяться в особовій справі ОСОБА_1 , в період з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей. Так, факт проходження ОСОБА_1 , як військовослужбовцем військової прокуратури, військової служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в особливий період підтверджується:
16.1. розрахунком вислуги років полковника юстиції ОСОБА_1 , проведеним кадровим підрозділом військової прокуратури Західного регіону України станом на 30 червня 2020 року. Відповідно до цього розрахунку станом на 30 червня 2020 року позивач мав додатково пільгову вислугу, яка складала 6 років 4 місяці та 24 дні;
16.2. наказом військового прокурора Західного регіону України від 24 червня 2020 року №366к;
16.3. довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03 серпня 2020 року №332;
16.4. довідкою Генеральної прокуратури України від 03 вересня 2018 року №10/7-876вих-18;
16.5. витягом із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 07 липня 2015 року №188;
16.6. витягом із наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 08 червня 2018 року №8;
16.7. військовим квитком офіцера запасу серії НОМЕР_1 ;
16.8. посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_2 , виданим Генеральною прокуратурою України 26 квітня 2016 року.
17. Згідно з листом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 21 січня 2021 року вих. №07-21вих-21 до загальної вислуги позивача, яка враховувалася при виплаті йому щомісячної надбавки за вислугу років, додатково враховувалася пільгова вислуга, яка складала 6 років 4 місяці 24 дні. 
ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
18. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року, позов задоволено частково.
18.1. Визнано протиправною бездіяльність Луганської обласної прокуратури щодо незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
18.2. Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
18.3. Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи у прокуратурі Луганської області та Луганській обласній прокуратурі у період з 01 липня до 30 жовтня 2020 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
19. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що положення пункту 9 Порядку №1090 підлягають загальному застосуванню до усіх прокурорів без жодних обмежень, однак при існуванні визначених підстав та у встановленому порядку. Про обґрунтованість вказаної позиції, за висновком судів попередніх інстанцій, також свідчить те, що пільгові умови зарахування до вислуги років військової служби, як різновиду державної служби, визначено у пункті 3 «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), яким регламентується, що до стажу державної та військової служб включається у трикратному розмірі (один місяць служби за три місяці): час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
19.1. Відхиляючи доводи відповідача щодо окремих періодів, які зараховуються до вислуги років військовослужбовцям військових прокуратур та цивільним прокурорам, суди попередніх інстанцій відзначили, що предметом звернення є питання зарахування на пільгових умовах періоду проходження військової служби. При цьому, такий період військової служби в Збройних Силах України є спільним для кожного із вказаних прокурорів та зараховується у будь-якому випадку до вказаної вислуги років. Таким чином, за висновком судів попередніх інстанцій, положення пункту 6, 8 та 9 Порядку №  1090 щодо зарахування періодів проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, невід`ємно взаємопов`язані між собою та підлягають застосуванню до прокурорів органів прокуратури без виокремлення у залежності від статусу військовослужбовця. Покликаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, суди попередніх інстанцій зазначили, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.
19.2. Суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідачем залишено поза увагою положення частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за змістом яких час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період.
19.3. Суди попередніх інстанцій урахували також позицію Конституційного Суду України щодо питань, пов`язаних з реалізацією права на соціальний захист (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002; рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002; рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005), на підставі якої дійшли висновку про те, що законодавством регламентовано пільгове обчислення періоду проходження служби в органах прокуратури, що є гарантією соціальних прав. При цьому, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вищенаведеній категорії осіб у пільговому обчисленні, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
19.4. Водночас суд першої інстанції визнав за необхідне скористатися наданим статтею 9 КАС України правом виходу за межі позовних вимог та визначив ефективний захист порушених прав позивача.
ІV. Касаційне оскарження
20. 13 грудня 2021 року у Верховному Суді зареєстровано касаційну скаргу Луганської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року, у якій скаржник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
21. У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що суди попередніх інстанцій, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, неправильно застосували пункти 2, 3-1, 6, 8, 9 Порядку №1090, пункт 3 розділу 4 наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, яким затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а також положення частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
21.1. У контексті наведеного відповідач у касаційній скарзі наполягає, що за приписами пункту 3-1 Порядку №1090 лише військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців. Тобто, на переконання відповідача, Порядок №1090 не передбачає зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років, прокурорам, які не є військовослужбовцями, у тому числі у випадку безпосередньо прийняття участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей. Оскільки станом на день установлення позивачу стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років (02 липня 2020 року), останній військовослужбовцем не був, тому для установлення позивачу стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років було застосовано приписи пункту 6 Порядку №1090, яким встановлюються загальні умови зарахування часу до періоду проходженню служби для прокурорів. Водночас відповідач зазначає, що пунктом 9 цього Порядку визначено, що згідно з довідкою з попереднього місця служби зараховуються саме періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах і на виконання його вимог Комісією зараховано період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року до стажу військової служби у військовій прокуратурі (14 років). Однак, на переконання відповідача, період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей у вказаний період може бути зарахований до його вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії. При цьому, відповідач наполягає, що пункт 2, 8 Порядку №1090 не стосуються обчислення стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років. 
21.2. Крім того, скаржник уважає, що суди попередніх інстанцій, посилаючись у оскаржуваних судових рішеннях на положення пункту 3 розділу 4 наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, яким затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а також положення частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не врахування того, що Закон України «Про прокуратуру» та нормативні акти, які регулюють питання організації діяльності органів прокуратури є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів, отже мають пріоритетну дію у порівняні з ними. Разом з тим, Закон України «Про прокуратуру» та нормативні акти, які регулюють питання організації діяльності органів прокуратури не передбачають зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років, прокурорам, які не є військовослужбовцями. 
22. Касаційна скарга містить клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача.
23. Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача у зв`язку із доведенням наявності підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Витребувано із Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи № 380/12042/20.
24. До Верховного Суду 16 лютого 2022 року надійшов відзив позивача на касаційну скаргу, в якому позивач, спростовуючи доводи касаційної скарги, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
25. Відзив на касаційну скаргу не містять клопотання про здійснення розгляду справи за участі позивача.
26. 11 лютого 2022 року справа № 380/12042/20 надійшла до Верховного Суду.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
27. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
28. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України, визначаються Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
30. Статтею 4 Закону № 1697-VII установлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
31. Згідно з частиною другою статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. 
32. Частиною сьомою статті 81 Закону № 1697-VII визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.
32.1. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.
33. Механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки визначає Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1090 (далі - Порядок № 1090, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
34. Дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури (пункт 2 Порядку № 1090).
35. Згідно з пунктом 3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону України "Про прокуратуру".
36. Військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців (пункт 3-1 Порядку № 1090).
37. Відповідно до пункту 6 Порядку № 1090 до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, слідчим органів прокуратури, зараховується: 1) час роботи (служби) в органах прокуратури; 2) час проходження строкової військової служби та служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби та інших правоохоронних органах, а також стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях; 3) час роботи на посадах судді, державного арбітра, арбітра відомчих арбітражів України, арбітра в судах і державному та відомчому арбітражі колишнього СРСР і республік, що входили до його складу, а також працівників органів юстиції, що забезпечують діяльність судів; 4) час роботи на виборних посадах в органах місцевого самоврядування і профспілкових організаціях, якщо працівник до і після цього працював в органах прокуратури; 5) час роботи в державних установах, інших організаціях, якщо вони були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури для продовження роботи; 6) період здобуття освіти (за денною формою навчання) у вищих навчальних закладах на юридичних факультетах; 7) час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли за медичними показаннями дитині потрібен домашній догляд, - період відпустки без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку, а коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - не більше ніж до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку; 8) час роботи за кордоном, якщо працівник направлявся туди органами прокуратури та перед відрядженням працював на прокурорсько-слідчих посадах і протягом двох місяців після повернення з-за кордону був прийнятий на роботу в органи прокуратури на зазначені посади; 9) час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; 10) період роботи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру" було присвоєно класні чини (у тому числі працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), а також час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; 11) період роботи на адміністративних посадах, посадах науково-педагогічних та наукових працівників у Національній академії прокуратури України.
38. Пунктом 8 Порядку № 1090 передбачено, що до періоду проходження служби військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, для виплати їм щомісячної надбавки за вислугу років зараховуються періоди: 1) військової служби за контрактом на посадах у Збройних Силах, Службі безпеки, Держспецтрансслужбі, Держспецзв`язку, Службі зовнішньої розвідки, військах цивільної оборони, інших військових формуваннях, правоохоронних органах, правоохоронних органах спеціального призначення, Об`єднаних збройних силах держав - членів СНД, військах та інших військових формуваннях СНД та СРСР; 2) служби на посадах в органах внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органах і підрозділах цивільного захисту, кримінально-виконавчої системи, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, податкової міліції, в інших правоохоронних органах, у тому числі СНД та СРСР; 3) роботи (служби) за контрактом у державних органах, установах, організаціях та органах місцевого самоврядування, якщо вони направлені в ці органи в установленому порядку із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 4) виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 5) роботи (служби) в судових органах та органах прокуратури на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) перебування у розпорядженні та час, коли військовослужбовці не перебували на посадах внаслідок звільнення від посад; 7) навчання у військових навчальних закладах (військово-навчальних підрозділах у вищих навчальних закладах) на посадах курсантів і слухачів; 8) коли військовослужбовці не перебували на військовій службі внаслідок незаконного звільнення, а потім були поновлені на військовій службі; 9) строкової військової служби; 10) визначені підпунктами 3, 6-11 пункту 6 цього Порядку.
39. Періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби (пункт 9 Порядку № 1090).
40. Згідно з пунктами 14, 16 Порядку № 1090 період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів.
40.1. Рішення комісії про обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, оформляється протоколом. Витяги з протоколів засідання комісії друкуються у двох примірниках, які подаються до бухгалтерського та кадрового підрозділів.
41. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням військової служби та правовий статус військовослужбовця регулюються, зокрема, нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №  2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), які у цій постанові застосовуються Верховним Судом у редакціях станом на час виникнення спірних правовідносин.
42. За змістом частин першої, шостої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
42.1. До видів військової служби належать, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб сержантського, старшинського і офіцерського складу.
43. За змістом статей 1, 2 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. 
43.1. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
44. Статтею 8 Закону № 2011-XII визначено основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби. Зокрема, в абзаці другому пункту 1 цієї статті, серед іншого, передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
45. Кабінетом Міністрів України пільгові умови зарахування до вислуги років військової служби, як різновиду державної служби, визначено у пункті 3 Постанови від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), яким передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (зокрема, особам офіцерського складу, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом), зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
46. За змістом пункту 3 розділу 4 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям зараховуються періоди, зокрема, зазначені в Постанові № 393 (зі змінами).
46.1. Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
46.2. Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
VІ. Позиція Верховного Суду
47. Згідно з частинами першою, другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
47.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
48. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
49. Предметом спору у цій справі є питання правомірності рішення Луганської обласної прокуратури щодо незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року по 17 вересня 2018 року.
50. Так, статтею 81 Закону № 1697-VII визначено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок, з поміж іншого, за вислугу років, яка виплачується у відповідних розмірах, що залежать від наявності стажу, зокрема, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків.
51. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам Кабінетом міністрів України визначено у Порядку № 1090.
52. При цьому, особливість спірних правовідносин, що склалися у цій справі, полягає у тому, що період проходження служби, що дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, згідно з пунктом 6 Порядку № 1090 включає і стаж військової служби в Збройних Силах, до якого належить час проходження військової служби в особливий період - за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року.
53. Як установлено судами попередніх інстанцій, починаючи з 2015 року позивач працював на керівних посадах у військовій прокуратурі сил антитерористичної операції, а з вересня 2018 року позивач займав адміністративні посади у військовій прокуратурі Західного регіону України.
54. Водночас у період з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей.
55. Судами передніх інстанцій також установлено, що до загальної вислуги позивача, яка враховувалася при виплаті йому щомісячної надбавки за вислугу років як військовослужбовця, який проходив службу в органах прокуратури, враховувалася пільгова вислуга, яка складала 6 років 4 місяці 24 дні, що підтверджується розрахунком вислуги років проведений кадровим підрозділом військової прокуратури Західного регіону України станом на 30 червня 2020 року, листом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 21 січня 2021 року вих. №07-21вих-21 та не заперечується учасниками справи.
56. Однак, під час проходження ОСОБА_1 служби на посаді заступника прокурора Луганської області, прокурора відділу Луганської обласної прокуратури у період з 01 липня до 30 жовтня 2020 року при обчислення періоду проходження служби, який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, вислуга за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року на пільгових умовах не враховувалася.
57. У цьому зв`язку зауважимо, що за змістом судових рішень, відповідачем на звернення позивача щодо роз`яснення питання неврахування у вислугу років пільгової вислуги повідомлено останнього, що його стаж роботи, який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, станом на 02 липня 2020 року складав 18 років 10 місяців та 2 дні, а відтак розмір щомісячної надбавки за вислугу років, передбачений частиною 7 статті 81 Закону № 1697-VII був встановлений йому в розмірі 25% посадового окладу.
58. Нагадаймо, що спірним рішенням відповідач відмовив позивачу у зарахуванні до стажу роботи позивача на пільгових умовах часу проходження ним військової служби. 
59. Аргументація відповідача, якою він доводить правомірність цього рішення, а також вимоги касаційної скарги, головним чином основується на положеннях пункту 3-1 Порядку №1090 у зіставленні з положеннями пункту 6 цього Порядку. У контексті обставин цієї справи відповідач, покликаючись на вказані норми, наполягає на тому, що визначальним при вирішенні питання щодо зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років є урахування статусу особи як прокурора або військовослужбовця, який проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах. Відповідач переконує, що Порядок №1090 не передбачає зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років, прокурорам, які не є військовослужбовцями, у тому числі у випадку безпосередньо прийняття участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей.
60. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольнивши позовні вимоги, спирався головним чином на положення пункту 8 Порядку № 1090 у взаємозв`язку з пунктом 3 розділу 4 Порядок № 260, який, у свою чергу, є бланкетною нормою і в частині визначення періодів, які зараховуються для виплати надбавки за вислугу років, відсилає до Постанови № 393, зокрема до пункту 3 цієї постанови.
61. Проте поняття й процедура, що згадані у цих нормах, стосується інших правовідносин, ніж ті, що маємо у розглядуваній справі, позаяк ними передбачено порядок нарахування щомісячної надбавки за вислугу інших категорій осіб, зокрема військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.
62. У контексті наведеного слід зауважити, що у вимірі встановлених обставин цієї справи застосування за аналогією норм матеріального права, що регулюють відповідні питання нарахування щомісячної надбавки за вислугу років військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, є неможливим в силу вимог частини шостої статті 7 КАС України, згідно з якою аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
63. Враховуючи викладене, колегія суддів уважає помилковими мотиви судів попередніх інстанцій, що положення пунктів 6, 8 та 9 Порядку № 1090 щодо зарахування періодів проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, невід`ємно взаємопов`язані між собою та підлягають застосуванню до прокурорів органів прокуратури без виокремлення у залежності від статусу військовослужбовця. 
64. Разом з тим, у контексті доводів касаційної скарги щодо порядку нарахування надбавки за вислугу років прокурорам, колегія суддів наголошує, що згідно з пунктом 3-1 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону № 1697-VII, до якої, у свою чергу, зараховуються періоди, визначені пунктом 6 Порядку № 1090, зокрема і стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях.
65. Слід також зазначити, що відповідно до пункту 9 Порядку № 1090 періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби. При цьому, наведена норма не містить вказівки на можливість зарахування вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах залежно від статусу особи як прокурора або військовослужбовця, який проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.
66. З огляду на наведене, колегія суддів уважає необґрунтованими доводи касаційної скарги відповідача щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій пункту 9 Порядку №1090 у частині висновку про необхідність його загального застосування до усіх прокурорів, без жодних обмежень, однак при існуванні визначених підстав та у встановленому порядку.
67. Водночас у контексті спірних правовідносин необхідно урахувати, що у цій справі суди попередніх інстанції з`ясували, що під час проходження служби на прокурорських посадах у військовій прокуратурі Західного регіону України, до загальної вислуги позивача, яка враховувалася при виплаті йому щомісячної надбавки за вислугу років, враховувалася пільгова вислуга, яка складала 6 років 4 місяці 24 дні. Зазначена пільгова вислуга також враховувалася відділом фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Західного регіону України при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення. 
68. При цьому, як вірно зауважили суди попередніх інстанцій, наявність у позивача пільгової вислуги встановлена ще під час проходження ним служби у військовій прокуратурі Західного регіону України ніким не заперечувалася.
69. Отже стаж військової служби позивача вже був обчислений, зокрема із зарахуванням на пільгових умовах вислуги років за час з 04 липня 2015 року до 17 вересня 2018 року, у який позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, яка складала 6 років 4 місяці 24 дні. 
70. При цьому, розрахунок вислуги років позивача, проведений кадровим підрозділом військової прокуратури Західного регіону України станом на 30 червня 2020 року, не є спірним у цій справі.
71. Ураховуючи викладене, стаж військової служби відповідача, зокрема і з урахуванням зарахованої на пільгових умовах вислуги років (6 років 4 місяці 24 дні), підлягав урахуванню відповідачем при визначенні стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років.
72. Отже, за описаних вище обставин справи, правильним по суті є висновок судів попередніх інстанцій, що при призначенні на посаду заступника прокурора Луганської області комісією з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам органів прокуратури Луганської області, 02 липня 2020 року прийняте протиправне рішення, яким пільгову вислугу позивачу не враховано.
73. Однак суди попередніх інстанцій помилково вдалися до аналізу норм, що регулюють особливості проходження військової служби та права військовослужбовців (стаття 2 Закону № 2232-XII, статті 1, 3, 8 Закону № 2011-XII) у контексті права позивача на зарахування на пільгових умовах вислуги років за період проходження військової служби в особливий період, що фактично не є спірним у цій справі.
74. Колегія суддів наголошує, що доводів про незгоду з висновками судів попередніх інстанцій у частині визначення ефективного захисту касаційна скарга не містить, а тому у цій частині рішенням судів попередніх інстанцій оцінка Верховним Судом не надається.
75. У контексті обставин цієї справи, зважаючи на наведені мотиви, Верховний Суд уважає, що ним надано відповідь на всі доводи касаційної скарги, які можуть вплинути на правильне вирішення справи в межах розглянутих судами попередніх інстанцій позовних вимог. Інші доводи та аргументи касаційної скарги, зважаючи на наведені мотиви, у контексті обставин цієї справи визначального значення не мають, а тому Верховним Судом не аналізуються.
76. Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та інстанції про часткове задоволення позовних вимог, проте, одночасно, вважає за необхідне зазначити, що суди попередніх інстанцій при прийнятті рішення виходили з частково помилкових мотивів, що є підставою для зміни мотивувальної частини оскаржуваних судових рішень.
77. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
78. Згідно з частинами першою, третьою та четвертою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
79. Ураховуючи викладене, зважаючи на приписи статті 351 КАС України, касаційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року підлягають зміні шляхом викладення їх мотивувальної частини у редакції цієї постанови Верховного Суду. В іншій частині оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій необхідно залишити без змін.
VІІ. Судові витрати
80. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Луганської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 380/12042/20 змінити шляхом викладення їх мотивувальної частини у редакції цієї постанови Верховного Суду.
3. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 380/12042/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | Н.В. Шевцова Н.А. Данилевич   В.Е. Мацедонська