Справа № 734/734/22 	Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т.І. 	
Провадження № 33/4823/194/22 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді – Салая Г.А.,
Представника потерпілого – адвоката Павленка А.В.
Представника правопорушника – адвоката Бондюка Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Павленка А.В. та  адвоката Бондюка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2022 року,
  
                                             В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою, за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

В своєму рішенні суд вказав, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 404843 від 26 січня 2022 року, встановлено, що 26 січня 2022 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Київ – Чернігів – Нові Яриловичі, М-01, Козелецький район, 99 км + 400 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ ACTROS1848 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SCS24L з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі сторони с. Кіпті в бік с. Прогрес та виконуючи маневр розворот поза перехрестям з відповідного положення, не надав переваги в русі транспортному засобу марки LAND ROVER номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони с. Прогрес в бік с. Кіпті, внаслідок чого трапилось зіткнення.
В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, осіб постраждалих немає.

Посилаючись на положення ч.2 ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП суд першої інстанції прийшов до висновку, що з моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зазначеного в протоколі,  на момент розгляду справи у суді, минуло більше трьох місяців, а тому до нього не може бути застосоване адміністративне стягнення. За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи в суді.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник потерпілого – адвокат Павленко А.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною  скаргою в якій просив постанову  суду скасувати, продовжити строки застосування адміністративного стягнення в справі, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати стягнення в межах санкції даної статті.
Також звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки потерпілий ОСОБА_3 та він не були у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не були присутніми в судовому засіданні та не надана їм копія судового рішення.
Вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджена належними та достовірними доказами. Посилається на те, що ведення військового стану в Україні, безпосередні бойові дії на території Чернігівської області практично унеможливлюють застосування вимог ст. 38 КУпАП щодо тримісячного строку застосування адміністративного стягнення з дня його вчинення. При даних обставинах неможливо захистити права потерпілого. Дані причини та обставини є винятковими, поважними та такими, що дають підстави продовжити строки застосування адміністративного стягнення до закінчення дії воєнного часу. Зазначає, що судове засідання 20.05.2022  на якому приймалося рішення, проводилося без повідомлення та участі потерпілого  та його адвоката, що позбавило можливості потерпілого та його адвоката брати участь в судовому засіданні та заявити клопотання про продовження строків застосування адміністративного стягнення до закінчення дії воєнного часу. 

Адвокат Бондюк Б.В. в інтересах ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу в якій просив постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги аргументував тим, що місцевий суд прийняв рішення в порушення норм процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, в порушення ст. 280 КУпАП не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні, не давши можливості особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надати пояснення та наявні у неї докази своєї невинуватості. Крім того, суд неповно з`ясував всі обставини справи. Зазначає, що згідно схеми ДТП та нанесеної розмітки ніщо не забороняло водієві ОСОБА_1 виконати маневр розвороту у даному місці. Звертає увагу на те, що максимальна дозволена швидкість руху у зафіксованому місці ДТП  станом на 26.01.2022 року складала 90 км/год. Вказує, що відповідно до висновку експертного дослідження від 30.05.2022 року в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «LAND ROVER»  ОСОБА_3 в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 ПДР з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Посилається на те, що через перевищення дозволеної максимальної швидкості руху на вказаній ділянці та зміною напрямку рух праворуч поза межі руху автомобілем «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_3 і сталася дана ДТП.
Також, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки постанову Козелецького районного суду  лише отримав 06.07.2022 та для її виконання потрібен був певний час, який не перевищив 10 днів з моменту отримання постанови, тому вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними. 

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 20 травня 2022 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 30 травня 2022 року.

Проте, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_3 , його представник, ОСОБА_1 та його захисник не були у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не були присутніми в судовому засіданні та не надана їм копія судового рішення, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст., ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Проте, вимоги вказаних правових норм не були дотримані судом першої інстанції.

Суд прийняв рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, відповідно до положень п.7 ст. 247 КУпАП, закриття провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення можливо лише в разі встановлення судом в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення, але закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Діюча судова практика на даний час свідчить, що застосування положень п.7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП – через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Між тим, постанова суду не містить висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що  ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді даної категорії справ, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в його діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме, даними протоколу про адміністративне правопорушення, з якого слідує, що  26 січня 2022 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Київ – Чернігів – Нові Яриловичі, М-01, Козелецький район, 99 км + 400 м водій керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ ACTROS1848 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SCS24L з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі сторони с. Кіпті в бік с. Прогрес та виконуючи маневр розворот поза перехрестям з відповідного положення, не надав переваги в русі транспортному засобу марки LAND ROVER номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони с. Прогрес в бік с. Кіпті, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, осіб постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху  та винив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП ( а.с.4). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується даними схеми місця ДТП (а.с.5) та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3   згідно яких 26.01.2022 року близько 10 год. 30 хв. він на автомобілі LAND ROVER рухався  в напрямку зі сторони м. Чернігова в бік м. Києва, по  автодорозі М-01 ( с. Прогрес-с. Кіпті) під час руху по лівій смузі побачив, як на розділювальній смузі стояв автомобіль, який готувався до розвороту автомобіль з причепом. Він перестроївся у правий ряд та скинув швидкість, і в цей час вантажний автомобіль  виїхав на проїжджу частину. З метою уникнути зіткнення він уходив вправо та знизив швидкість, оскільки вантажний автомобіль не зупинився йому не вдалося уникнути зіткнення в результаті чого відбувся удар у причеп ( а.с.6). 

Відповідно до п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним  транспортним засобом. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Проте, ОСОБА_1 вищевказаних правил не дотримався, оскільки в умовах даної дорожньо-транспортної обстановки зазначені вимоги норми закону поширювалися в першу чергу на водія автомобіля «MERCEDES-BENZ ACTROS1848» – ОСОБА_1 , який виконуючи маневр розворот поза перехрестям з відповідно положення, мав би надати перевагу в русі автомобілю «LAND ROVER», проте, вказані вимоги забезпечені ним не були, та по суті фактично викладених  обставин справи і стали основною із причин даної дорожньо-транспортної пригоди.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені в матеріалах справи, та підтверджений зібраними по справі доказами, і що спростовує пояснення  ОСОБА_1 про відсутність його вини в даному ДТП.
Твердження апелянта про наявність саме в діях водія ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і, направленого до суду. Надавати оцінку про порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, в даному провадженні, є безпідставним та незаконним.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в постанові суду обставини вчинення ДТП не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи, перевіркою яких не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги висновок експертного дослідження №ЄД-19/111-22/5299-ІТ від 30.05.2022 року, оскільки таке дослідження проведено за зверненням лише адвоката Бондюка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 та вихідні дані для проведення такого дослідження надавалися  є зацікавленою стороною, що явно свідчить про упередженість та необ`єктивність цього висновку експертного дослідження.

При цьому слід зазначити, що спеціаліст ОСОБА_4 , який готував вищевказане експертне дослідження, не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, в тому, що 26 січня 2022 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Київ – Чернігів – Нові Яриловичі, М-01, Козелецький район, 99 км + 400 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ ACTROS1848 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SCS24L з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі сторони с. Кіпті в бік с. Прогрес та виконуючи маневр розворот поза перехрестям з відповідного положення, не надав переваги в русі транспортному засобу марки LAND ROVER номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони с. Прогрес в бік с. Кіпті, внаслідок чого трапилось зіткнення.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП – 26 січня 2022 року. На момент апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст., ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -                                         

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику потерпілого – адвокату  Павленку А.В. та адвокату Бондюку Б.В. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Апеляційну скаргу адвоката Бондюка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Павленка А.В.  – задовольнити частково. 
Постанову Козелецького  районного суду Чернігівської області від 20 травня 2022 року, якою було закрито провадження у справі про адміністративне порушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП – скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова  оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Cалай