Номер провадження: 22-ц/813/4751/22 
Номер справи місцевого суду: 947/27728/19
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.
       розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу за апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеренко Ірини Володимирівни на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 
-про стягнення аліментів на навчання 
- стягнення додаткових витрат 
ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:
Корокий зміст заявлених вимог:
       08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та просила суд стягнути з її батька- ОСОБА_1 в звязку з навчанням аліменти в розмірі 20 000 грн., щомісячно з дня звернення до суду і до його закінчення. Одночасно просила суд стягнути додаткові витрати в розмірі 9 312 грн 50 коп. (т.1 а.с.1-6).
       Позов обґрунтовано тим, що 20.09.2019 року вона була зарахована в Нижньосилезьку Вищу Школу, яка знаходиться в м. Вроцлав у Польщі. Позивачка зазначає, що за перший семестр навчання вартістю 16 240 грн. заплатив її брат ОСОБА_3 . Проживання в гуртожитку в Польщі становить 400 злотих в місяць, що за курсом НБУ станом на 30 жовтня 2019 року складає 2 608, 83 грн. Зазначає, що такі кошти є непосильними для неї, тому просить задовльнити позов.
       Крім цього, позивачка просить стягнути половину додаткових витрат, які витратила під час виїзду на навчання а саме:
-        оформлення страховки - 3 688 грн.;
-        послуги консалтингової компанії для оформлення візи та інші виїзні документи - 430грн.;
-        переліт - 5 537 грн.;
-        пересування по території Польщі - 2 623 грн.

Посилаючись на стан здоровя позивачка зазначає, що вона хворіє та їй необхідні кошти на лікування:
-        МРТ шийного відділу - 2 700 грн.;
-        згідно із епікризом №5280/1/667 ДС ООМЦПЗ перебувала у лікарні;
-        проходила обстеження у військово-медичному клінічному Центрі Південного регіону - 340 грн.;
-        аналізи у лабораторії «Сінево» - 830 грн.
-        ліки - 1 299 грн.
       Разом сума витрат на обстеження та лікування складає: 6 347 грн. 
       Виграти на оформлення візи, пересування та проживання в Польщі становлять: 12 278 грн.. разом з додатковими витратами становлять: 18 625 грн., половину з яких має бути сплачена батьком -9 312 грн.50 коп.

       У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_4 просить відмовити в заявлених вимогах за безпідставністю, посилаючись на відсутність матеріальної можливості у відповідача забезпечувати свою повнолітню доньку. Посилається на відсутність яхт. гідроцикла та нерухомого майна. Заробітна плата відповідача складає 5 000 грн. щомісячно. Вибраний ВУЗ не узгоджений з відповідачем. Крім цього зазначає, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 18 років 23.07.2019 р., то вказані витрати було понесені у період, коли позивачка була повнолітня. Посилаючись на те, що вона втратила правовий статус дитина, а отже вказані позовні вимоги щодо додаткових вимог стосується утримання повнолітньої доньки (т.1 а.с.174-178).
Короткий зміст рішення першої інстанції:
       Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 10 000 грн. щомісячно з дня звернення до суду з позовом, тобто з 08 листопада 2019 року до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а якщо навчання закінчиться раніше 23 липня 2024 року, то до закінчення навчання. В іншій частині позову відмовлено. Також стягнуто судовий збір (т 1 а.с.35-40)        .
       Задовольняючи ччастково позов ОСОБА_2 в чвстині стягнення аліментів на навчання, районний суд виходив з того, що матеріальний стан ОСОБА_1 , дозволяє останньому сплачувати аліменти на утримання дочки до закінчення навчання у Нижньосилезькій Вищій Школі, яка находиться в м. Вроцлав у Польщі. Визначаючи розмір аліментів в розмірі 10000 грн виходив з наявністю доказів на підтвердження його спроможності. 
Короткий зміст апеляційної скарги:
       Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 . В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зокрема апелянт посилається на вимоги ч. 1 ст.376 ЦПК України та на те, що позивачкою не доведено, що він може надавати матеріальну допомогу, так як його заробітна плата становить 5 000 грн. щомісячно; на його утриманні знаходиться матір-інвалід 1 групи. Зазначає, що міг би надавати доньки матеріальну допомогу у розмірі 2 611 грн. 39 коп. Посилається на те, що у доньки була можливість навчатися в Україні на бюджетній формі навчання. З нотаріальній заяви від 10.10.2019 року, доданої позивачем до позовної заяви вбачається, що брат позивача - ОСОБА_3 всі фінансові витрати пов`язані із поїздкою ОСОБА_2 до Республіки Польща з метою навчання, а також витрати пов`язані з її находженням, проживанням та повернення, бере на себе, спростовує той факт, що ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, (а.с.40-41).
       11.02.2022 року від ОСОБА_2 на адресу Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що той факт, що брат сплачував рахунки позивача під час відправлення до ВУЗу закордон, ще доказом наявності у нього цього обов`язку, адже тільки батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Наявність свідоцтва про інвалідність не дає підстави вважати, що саме відповідач є опікуном своєї матері інваліда групи. Зазначає, що навчання за кордон за семестр становить 16 240 грн., що становить 2 706 грн та 2 608 грн. 83 коп. в місяць на гуртожиток, що разом становить 5 315 грн., однак ці витрати не включають у себе витрати на харчування, пересування та одержу.
Фактичні обставини
Матеріалами справи встановлено, що відповідача є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       20.09.2019 року вона зарахована в Нижньосилезьку Вищу Школу , яка знаходиться в м. Вроцлав у Польщі. Позивачка зазначає, що за перший семестр навчання вартістю 16 240 грн. заплатив її брат ОСОБА_3 . Однак, для проживання в гуртожитку в Польщі необхідно сплачувати 400 злотих в місяць, що за курсом НБУ станом на 30 жовтня 2019 року складає 2 608, 83 грн. Зазначає, що такі кошти є непосильними для неї, тому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання в розмірі 20 000 гри. щомісячно.
На підтвердження своїх вимог надала дослідження стану свого здоров`я.
Відповідно до листа морського та річного транспорту україни (Морська адміністрація) на запит адвоката Сидорук Д. надала відповідь, що за наявною інформацією відсутні записи щодо суден, власниками або судновласниками яких є ОСОБА_1 та ПП «Ріелторська компані «Майя» . Судно моделі «Sea Ray» власником якого був позивач 27.06.2019 року виключено з Державного суднового реєстру України у звязку з його продажем.( а.с.240).
       Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником ,представником ПП «Ріелторська компані «Майя» Загальна сума доходу за 2018 рік склала- 168 416.1 грн; за 2019 рік -160 404,8 грн; за 2020 рік- 119 000,00 грн( а.с. 223,238 т.1).
       Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування в межах Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, у період з 19.01.2016 року по 19.01.2021 року ОСОБА_1 6 разів перетинав кордон( а.с. 233).
Оцінка апеляційного суду
       Відповідно до ч.І ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційній інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України
       Згідно ч.І ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім гих. які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухвалено за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
       Згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. розгляду і вирішення справи.
       За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися н і засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. 
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
        Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

       Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть л ак матеріальну допомогу надати.
       Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, сип продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
       Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
       Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів: 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення
       Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з ним потребуючі, матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами

Щодо розміру аліментів та матеріальний стан відповідача.
Визначаючи розмір аліментів по 10 000 грн щомісячно районний суд виходив з матеріального стану відповідача,ґрунтувався на регулярних подорожах відповідача та наявності в минулому морського судна «Sea Ray», отримання ним коштів від його продажу.
       Визначаючи розмір аліментів, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо стягнення аліментів виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки ОСОБА_2 а також з реальної можливості відповідача ОСОБА_1 вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.
       Представник відповідача зазначала, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, в нього немає доходу, який би надавав йому можливість утримувати працездатну, повнолітню дочку та сплачувати на її утримання щомісячно аліменти в розмірі 10 000грн. 
       Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
- досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання;
-потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 
-наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
       Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

       Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
       Судова колегія приходить до наступного.
       Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 10 000 грн щомісячно частини від усіх видів його заробітку щомісячно, на час її навчання, суд першої інстанції не врахував, що всі фінансові витрати пов`язані з навчанням позивачки в Польщі, а також витрати пов`язані з її перебуванням, проживанням та повернення. Взяв на себе брат позивачки - ОСОБА_3 . 
       При цьому позивачкою не надано доказів на підтвердження ним виконання своїх зобов`язань.
       Судом першої інстанції не визначено сукупний місячний дохід відповідача та 
можливість останнього надавати таку допомогу в зазначеному розмірі.
       Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітній син (донька) продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
       У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
       Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
       При цьому, згідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
       Сімейним кодексом України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
       Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
       У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
       З висновку у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 вбачається, що застосування ст. 199 СК України полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
       Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина (доньку) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
       Враховуючи, що всі фінансові витрати пов`язані із поїздкою ОСОБА_2 до Республіки Польща з метою навчання, а також витрати пов`язані з її перебуванням, проживанням та повернення, взяв на себе брат позивача - ОСОБА_3 , а позивачкою не доведено, що ця допомога не покриває всі її витрати та з врахуванням матеріального стану відповідача, судова колегія зменшує розмір аліментів на позивачку до 3000 грн щомісячно.
       В іншій частині рішення суду не переглядається в зв`язку з відсутністю доводів.
       Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       З огляду на положення п.1 ч.б ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПУ України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Нестеренко Ірини Володимирівни задовольнити частково.
       Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши розмір стягнених коштів.        Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 аліменти у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) щомісячно з 08 листопада 2019 року до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
       В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п.2 ч.З ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

О.С.Комлева

С.М.Сегеда