Постанова 
Іменем України
                                                              
12 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 699/791/15-ц
провадження № 61-20821св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Крата В. І.,  
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,
стягувач - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», 
боржник - ОСОБА_1 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Мельниковою Оленою Сергіївною, на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року в складі судді Свитки С. Л. та на постанову Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в складі колегії суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У лютому 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача в справі.
 
Заява мотивована тим, що постановою апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року задоволено частково позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № К198 від 30 травня 2008 року; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 131 286,23 грн кредитної заборгованості. 
 
28 листопада 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 212009, відповідно до якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором № К198 від 30 травня 2008 року.
 
ТОВ «Вердикт Капітал» просило замінити стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 699/791/15-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року, заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено; замінено стягувача у цивільній справі № 699/791/15-ц на ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин суд з урахуванням положень статей 512, 514 ЦК України, статей 55, 442 ЦПК України зробив висновок про наявність підстав для заміни стягувача у цій справі. При цьому суди зазначили, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
 
Аргументи учасників справи
 
У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення й просила їх скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Касаційна скарга мотивована тим, що до відкриття виконавчого провадження може відбуватися виключно заміна стягувача у виконавчому листі або заміна сторони у справі на підставі статті 55 ЦПК України. Суди не звернули увагу на те, що заявник просив замінити сторону в справі на підставі положень статті 442 ЦПК України.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 28 січня 2022 року зазначено, що заявник оскаржує судові рішення з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, вказуючи на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що «наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього». 
 
Крім того, у вказаній постанові зазначено, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
 
У справі, що переглядається, суди встановили, що постановою апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2008 року № К198 в сумі 131 286,23 грн. 
 
28 листопада 2019 року укладений договір № 212009 відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги відносно боржників ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в тому числі за кредитним договором № К198 від 30 травня 2008 року. 
 
Суди також установили, що виконавче провадження за виданим судом першої інстанції виконавчим листом у цій справі на момент звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до суду з заявою про заміну стягувача не відкрито.
 
Оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникли за кредитним договором від 30 травня 2008 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробив правильний висновок про наявність матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах та набуття заявником права порушувати питання про заміну сторони стягувача в справі (процесуальне правонаступництво) на підставі статті 55 ЦПК України.
 
Разом із тим, задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суди послалися як на положення статті 55 ЦПК України, так і на положення частини першої статті 442 ЦПК України, яка застосуванню з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження не підлягає.
 
За таких обставин судові рішення підлягають зміні шляхом виключення з їх мотивувальних частин посилання на положення статті 442 ЦПК України як на підставу задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Посилання в касаційній скарзі про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, що, на її думку, є обов`язковою підставою для скасування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик до суду на 02 квітня 2020 року, направлене ОСОБА_1 , повернулось на адресу суду без вручення через відсутність адресата (а. с. 39). 
 
Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
 
За таких обставин відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду заяви про заміну стягувача у суді першої інстанції.
 
Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що: «розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою».
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 не обґрунтовувала свою апеляційну скаргу неналежним повідомленням про розгляд справи судом першої інстанції, а тому у апеляційного суду були відсутні передбачені статтею 376 ЦПК України обов`язкові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права. Разом із тим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржені судові рішення - зміні шляхом виключення з їх мотивувальних частин посилання на положення статті 442 ЦПК України як на підставу для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , підписану адвокатом Мельниковою Оленою Сергіївною, задовольнити частково.
 
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року змінити, виключивши з їх мотивувальних частин посилання на положення статті 442 ЦПК України як на підставу для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук