Ухвала
 
26 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 522/4235/20
провадження № 61-17153св21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя -доповідач),
суддів: Ігнатенка В. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,  
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради,
треті особи: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_2 , Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради,
розглянувши з власної ініціативи питання про виправлення описки, допущеної у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, прийнятої за результатами розгляду касаційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Комлевої О. С., Гірняк Л. А., 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_2 , Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19 травня 2021 року визнано поважними причини пропуску строків позовної давності та поновлено ОСОБА_1 строк на подання даного позову.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 грудня 2012 року № 423 «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності міста Одеси» у частині внесення до переліку об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою міста Одеси приміщення підвалу № 502, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв. м.
Визнано недійсним свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2012 року на нежитлові приміщення підвалу № 502, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв. м, видане на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 грудня 2012 року № 423 «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності міста Одеси».
Скасовано реєстрацію права власності за територіальною громадою міста Одеси (Одеська міська рада) на нежитлові приміщення підвалу № 502, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв. м, реєстраційний номер майна: 38893664, з одночасним припиненням речового права Одеської міської ради.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 19 травня 2021 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до апеляційного суду.
Із матеріалів справи та змісту судового рішення суду касаційної інстанції вбачається, що у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2022 року містяться описки щодо виду оскарженого судового рішення, зокрема, в описовій частині постанови помилково зазначено чим мотивована постанова суду апеляційної інстанції (сторінка 4, останній абзац постанови), а також, що заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції (сторінка 5, третій абзац постанови), натомість апеляційним судом, за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції постановлено відповідну ухвалу.
Також в описовій та мотивувальній частинах постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року (сторінка 5 другий, четвертий абзаци; сторінка 8 п`ятий абзац; сторінка 9 п`ятий абзац) містяться описки щодо найменування суду апеляційної інстанції, судове рішення, якого оскаржується, зокрема: зазначено «Київського апеляційного суду» замість правильного «Одеського апеляційного суду».
Крім того, у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції міститься описка щодо виду оскарженого судового рішення та найменування суду апеляційної інстанції, який постановив оскаржену ухвалу, а саме, вказано, що Верховним Судом скасована постанова Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, натомість правильним є «ухвала Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року». 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Описка в судовому рішенні підлягає виправленню з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Отже, правила вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.
Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Оскільки при виготовленні постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року допущено описки, а саме: помилково зазначений в тексті постанови суду касаційної інстанції вид оскарженого судового рішення - «постанова» (сторінка 4, останній абзац постанови; сторінка 5, третій абзац постанови), замість правильного «ухвала», вказану описку необхідно виправити.
Також підлягає виправленню описка у резолютивній частині постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, а саме: «Постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року», вказавши правильно «Ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року».
Враховуючи вказане, наявні підстави для виправлення допущених описок.
Керуючись статтями 260, 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ :
Виправити описки в описовій частині постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, вказати правильно вид оскарженого судового рішення (сторінка 4, останній абзац постанови; сторінка 5, третій абзац постанови) - «ухвала» у відповідних відмінках.
Виправити описки в описовій та мотивувальній частинах постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, вказати правильно найменування суду апеляційної інстанції (сторінка 5 другий, четвертий абзаци; сторінка 8 п`ятий абзац; сторінка 9 п`ятий абзац) - «Одеський апеляційний суд» у відповідних відмінках.
Виправити описку у резолютивній частині постанови Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, викласти другий абзац резолютивної частини в такій редакції: «Ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду» .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                  І. М. Фаловська
Судді:                                                                                             В. М. Ігнатенко
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук