П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року                                                                         місто  Київ
                                                                                                            справа № 757/62722/19-ц
                                                                                           провадження №22-ц/824/4843/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони: 
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - ТОВ «ВЄЛЄС-Т»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Скрипчуком Микитою Євгеновичем,
на рішення  Печерського  районного суду м.Києва від 17 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Григоренко І.В., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄЛЄС -Т», третя особа: ОСОБА_2 про розірвання безстрокового трудового договору,-           
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив  розірвати безстроковий трудовий договір, укладений між  ним та ТОВ «ВЄЛЄС-Т» з 25 листопада 2019 року.
Позов обґрунтовано тим, що  31 серпня 2016 року позивач був прийнятий на посаду директора до ТОВ «ВЄЛЄС-Т» шляхом укладення безстрокового трудового договору, оформленого на підставі наказу відповідача від 31 серпня 2016 року за № 04-к, який був прийнятий на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача, оформленим протоколом  від 31 серпня 2016 року за № 3.
ТОВ «ВЄЛЄС-Т» є діючою юридичною особою, в стані припинення не перебуває, єдиним учасником вказаного товариства є ОСОБА_2 .
Оскільки позивач втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора відповідача, ним на адресу учасника відповідача була направлена заява від 18 жовтня 2019 року про звільнення з посади директора за власним бажанням, тобто на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Відповідно до вказаної заяви позивач просив ОСОБА_2 звільнити його з займаної посади директора за власним бажанням з 25 листопада 2019 року.
Позивачем було також направлено повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «ВЄЛЄС-Т» з пропозицією провести загальні збори 25 листопада 2019 року о 12.00 год.  з наступним  порядком денним: 1. Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т». 2. Про виключення ОСОБА_1 зі складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВ «ВЄЛЄС-Т» без довіреності, в т.ч. підписувати договори тощо. 3. Про надання повноважень на проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в ЄДР.
Однак, учасником ТОВ «ВЄЛЄС-Т» не прийнято жодних дій стосовно розгляду заяви позивача про звільнення та не проведено загальні збори учасників щодо розгляду питання звільнення директора.
В силу положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Модельного статуту, затвердженого  постановою КМУ від 27 березня 2019 року № 367, звільнення з посади директора можливе лише на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників товариства.
Позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередив відповідача (як власника та уповноважений орган)  письмово про свій намір припинити трудові відносини, натомість відповідач не виконав свій обов`язок оформити розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин з ним протиправною та такою, що порушує трудові права останнього як працівника.
Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17 серпня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Скрипчук М.Є. подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої  інстанції і ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Суд першої інстанції зробив хибний висновок стосовно необхідності надання належних доказів на підтвердження одержання ТОВ «ВЄЛЄС-Т» та ОСОБА_2 вимоги про скликання загальних зборів учасників. Неотримання ОСОБА_2   поштового відправлення про скликання загальних зборів не свідчить про порушення позивачем порядку скликання загальних зборів та не залежить від волі відправника.
Твердження суду першої інстанції про не зазначення у порядку денному обрання нового одноосібного виконавчого органу спростовується копією повідомлення про проведення загальних зборів, а саме п.1 порядку денного запропоновано звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства,  що саме по собі стверджує про необхідність призначення нового директора. При цьому апелянт наголошує, що повноваження щодо призначення виконавчого органу товариства (директора) належить до компетенції учасників товариства, а отже повинно бути розглянуто саме останніми, в даному випадку - ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу засновник ТОВ «ВЄЛЄС-Т» ОСОБА_2   просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Печерського районного суду м.Києва - залишити без змін.  У відзиві зазначає, що оскільки позивачем не здійснені всі необхідні дії щодо звільнення його з посади директора, то звернення з таким позовом є безпідставним і передчасним. Крім того, звертає увагу суду  на той факт, що вона є єдиним засновником ТОВ і на протязі року зверталась до відповідача з листом-вимого про надання фінансової звітності ТОВ та всіх документів стосовно роботи підприємства, відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган.
В судове засідання  представник ТОВ «ВЄЛЄС-Т» та ОСОБА_2 не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені,  причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 адвокат  Скрипчук М.Є. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що з 31 серпня 2016 року на підставі протоколу № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «ВЄЛЄС-Т» від 31 серпня 2016 року на посаду директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т»  призначено ОСОБА_1 , про що  видано наказ № 04-к від 31 серпня 2016 року.
Відповідно до супровідного листа від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направив на адресу учасника ТОВ «ВЄЛЄС-Т» - ОСОБА_2 заяву про звільнення з посади директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т» за власним бажанням з 25 листопада 2019 року та повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «ВЄЛЄС-Т» з порядком денним щодо звільнення позивача з посади директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т», виключення останнього зі складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВ «ВЄЛЄС-Т» без  довіреності, в тому числі підписувати договори тощо, та про надання повноважень на проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
21 жовтня 2019 року супровідний лист, заява про звільнення та повідомлення про проведення загальних зборів учасників були направлені учаснику ТОВ «ВЄЛЄС-Т» ОСОБА_2 , про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист, накладеної та квитанції.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що  ОСОБА_1 , займаючи посаду директора, був виконавчим органом товариства; припинення повноважень директора можливе виключно за умови обрання нового директора; обрання одноосібного виконавчого органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів товариства; вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу ТОВ «ВЄЛЄС-Т», який зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про скликання загальних зборів;  позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження одержання ТОВ «ВЄЛЄС-Т» вимоги про скликання загальних зборів учасників, а тому у останнього не виникло  обов`язку щодо скликання загальних зборів. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 у порядку денному не пропонувалось обрання нового одноосібного виконавчого органу ТОВ «ВЄЛЄС-Т».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно  погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом ст.22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
За змістом  ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Судом установлено, що ОСОБА_1 займав посаду директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т», на яку був призначений  рішенням загальних зборів товариства. Директор товариства є виконавчим органом. ТОВ «ВЄЛЄС-Т» має одного учасника ОСОБА_2 .
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.
Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори  учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства.
Відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якими  визначені  випадки скликання  загальних зборів учасників, зокрема загальні збори можуть бути скликані: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства ( ст.31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
За змістом  ч.ч.5-10 ст.31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вимога про скликання  загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. Виконавчий орган  товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів.
Встановивши, що ОСОБА_2 вимогу  ОСОБА_1 , як директора,  про скликання загальних зборів учасників та заяви ОСОБА_1 , як найманого працівника, про звільнення за власним бажанням не отримувала, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що  оскільки позивачем не дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства,  тому  відсутні підстави для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  для дотримання порядку скликання зборів достатньо надіслання  повідомлення учасникам товариства поштовим відправленням з описом вкладення, що передбачено ч.4 ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Стаття 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»  визначає особливості  проведення загальних зборів учасників товариства, що має одного учасника. Так, у товаристві, що має  одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.
Отже, оскільки  ТОВ «ВЄЛЄС-Т»  має одного учасника, тому  положення ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не застосовуються, відповідно посилання апелянта на положення цієї норми є безпідставним.
Інші доводи  висновків суду не спростовують  і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права,  а у значній мірі зводяться до незгоди з висновками суду.
За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Скрипчуком Микитою Євгеновичем, залишити без задоволення.
Рішення  Печерського  районного суду м.Києва від 17 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Постанова складена 18 серпня 2022 року.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                        Л.Д. Поливач

                                                                                                  А.М. Стрижеус