Ухвала
07 червня 2022 року
м. Київ
справа №991/1297/22
провадження №51-1634ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02 травня 2022 року, 
встановив: 
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02 травня 2022 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5  про направлення кримінального провадження №52020000000000473 з Вищого антикорупційного суду до Шевченківського районного суду м. Києва залишено без задоволення.
У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись з судовим рішенням, просить перевірити його законність у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (пункт 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; пункт 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року, заява №40160/12 та інші).
Відповідно до ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Зі змісту ч. 2 ст. 34 КПК слідує, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена за наслідками розгляду питання про зміну підсудності у  кримінальному провадженні, за своїми правовим наслідками не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому в силу ч. 2 ст. 424 КПК не може бути предметом касаційного розгляду.
Більше того, спори про підсудність між судами не допускаються, що позбавляє Суд можливості давати оцінку законності та обґрунтованості судовим рішенням, постановленим у порядку статті 34 КПК.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
постановив: 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02 травня 2022 року 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                            ОСОБА_3