УХВАЛА
02 червня 2022 року
м. Київ
справа №464/1692/22
провадження №51-1525впс22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                        ОСОБА_1 ,
суддів                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 ,
захисника                                             ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 22022140000000035за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1                 ст. 111, ст. 436 Кримінального кодексу України (далі – КК) з одного суду до іншого 
встановив:
Захисник ОСОБА_5 у клопотанні в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) просить Верховний Суд направити   кримінальне провадження на розгляд із Сихівського районного суду м. Львова до Святошинського районного суду м. Києва.
На обґрунтування зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні наразі перебуває на розгляді в Сихівському районному суді                         м. Львова. В той же час, згідно з обвинуваченням інкриміновані в вину   ОСОБА_7 дії були вчинені на території Святошинського району м. Києва, також у м. Києві проживають свідки та захисники у справі. З огляду на ці обставини захисник вважає, що вказане провадження необхідно передати на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва. 
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у своєму клопотанні просить відмовити у задоволенні клопотання захисника та визначити територіальну підсудність кримінального провадження за Галицьким районним судом м. Львова. На обґрунтування зазначає, що інкриміновані йому дії  ОСОБА_7 продовжив на території Сихівського району м. Львова де вони і були припинені правоохоронними органами України. Разом із тим, досудове розслідування у кримінальному провадженні було закінчено на території Галицького району           м. Львова, а тому прокурор вважає, що за правилами ч. 9 ст. 615 КПК розглядати цю справу повинен Галицький районний суд м. Львова. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку свого клопотання та заперечення в задоволенні клопотання прокурора, вивчивши матеріали провадження, обговоривши наведені у клопотаннях доводи, колегія суддів дійшла висновку про таке.
За правилами ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, розгляд кримінального провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з вимогами абзацу шостого ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд до іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Після завершення досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні був скерований до Сихівського районного суду          м. Львова. Судовий розгляд у справі не розпочато.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що інкриміновані дії були вчинені ОСОБА_7 у м. Києві та продовжені на території Сихівського району в               м. Львові, де і були припинені після його затримання правоохоронними органами. Тому відповідно до вимог ст. 32 КПК за правилами територіальної підсудності кримінальне провадження має розглядати Сихівський районний суд м. Львова, куди і було скеровано обвинувальний акт після завершення досудового розслідування.
Проживання двох свідків у справі в м. Києві не є винятковою обставиною для передачі кримінального провадження на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, оскільки у разі їх неможливості прибути в судове засідання до Сихівського районного суду м. Львова такі можуть бути допитані судом в порядку ст. 336 КПК, так само як і проживання захисників в іншому місті не є передбаченою ст. 34 КПК підставою для передачі провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів. При цьому слід зважати й на те, що сам обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою у слідчому ізоляторі в м. Львові. 
Питання про передачу кримінального провадження на розгляд із Сихівського районного суду до Галицького районного суду м. Львова, про що просить прокурор у клопотанні, не може бути розглянуто судом касаційної інстанції, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 34 КПК таке підлягає  вирішенню судом апеляційної інстанції. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 травня 2022 року в задоволені подання Сихівського районного суду             м. Львова про направлення кримінального провадження до Галицького районного суду м. Львова було відмовлено.
З урахуванням наведеного законних підстав для задоволення клопотань захисника та прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 32, 34, 441 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 22022140000000035за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ст. 436 КК з одного суду до іншого залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                          ОСОБА_3