Справа № 147/1154/21
Провадження № 22-ц/801/623/2022
Категорія: 37
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борейко О. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року	Справа № 147/1154/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року, ухвалене суддею Борейко О.Г., дата складення повного тексту рішення невідома, в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,  
встановив:
У листопаді 2021 року ПАТ «СК «АРСК» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдані збитки в розмірі 29 208,96 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 05.08.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , та транспортного засобу «Renauit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. 
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 7.09.2020 у справі №127/19035/20 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 88 788,55 грн. Сума страхового відшкодування складає 61 534,55 грн. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Оранта» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума відшкодування за Полісом складає 59 577,59 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за Полісом - 29 208,96 грн.
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись із вказаним рішенням, ПАТ «СК «АРКС» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В скарзі зазначає, що укладена 28.07.2020 додаткова угода №1 до договору від 26.05.2020 спростовує твердження суду про те, що страховик згідно з умовами договору страхування в момент настання ДТП відповідальності не ніс. Суд прийшов до хибного висновку, що відповідач не повинен покрити розмір шкоди, що не перевищує ліміт. Оскільки на винну особу покладається обов`язок відшкодувати нанесений збиток у разі недостатності коштів страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди, вона зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 05.08.2020 в м. Вінниця по вул. Київська, 126 сталася ДТП за участю автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля «Renauit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який під час випередження не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2020, яка набрала законної сили 29.09.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.17-20).
26.05.2020 між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 66923Га\05АВ, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.5-12).
За умовами вказаного договору страховиком є ПАТ «СК АРКС», страхувальником і вигодонабувачем - ОСОБА_4 .
Власником автомобіля «BMW» Х5 М, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 28.07.2020 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (а.с.16).
Автомобілем «Renauit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на законних підставах користувався ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія автомобіля «Renauit», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «НАСК Оранта», що вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7005902 від 19.02.2020. Умовами Полісу установлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 1 500 грн. (а.с.51).
05.08.2020 до ПАТ «СК «АРКС» в інтересах ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.14).
Згідно з рахунком №BL000000457 від 05.08.2020, виданого ТОВ «БАВАРІЯ ЦЕНТР», за ремонт транспортного засобу «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 сплачено 88 788 грн. 55 коп. (а.с.26).
Сума страхового відшкодування, яка була виплачена ПАТ «СК «АРКС» на користь потерпілої ОСОБА_3 , складає 61 534 грн. 55 коп., що підтверджується копією Страхового акта №ARХ 2603657 та платіжного доручення №695185 від 11.08.2020 (а.с. 27, 30).
Сума виплати, що була здійснена ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ПАТ «СК «АРКС» складає 59 577 грн 59 коп., що визнається сторонами. 
Суд першої інстанції, керуючись ст. 22, 979, 980, 990, 999, 1194 ЦК України, ст. 5, 7, 10 Закону України «Про страхування», ст. 22, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також, врахувавши висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц та від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц прийшов до висновку, що ОСОБА_3 за договором добровільного страхування наземного транспорту №66923Га\05АВ від 26.05.2020 не була ані страхувальником, ані вигодонабувачем, з урахуванням умов договору, вона не набула права на відшкодування, адже договір поширювався на правовідносини пов`язані з попереднім власником транспортного засобу. Позивач, як страховик, відповідно до умов договору страхування, в момент настання ДТП відповідальності перед ОСОБА_3 не ніс. Також суд зазначив, що відповідальною особою за відшкодування збитків, завданих відповідачем, є його страховик - ПАТ «НАСК «Оранта», однак, позивач не звертався до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про сплату страхового відшкодування у порядку регресу та не отримав її відмову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ПАТ «СК «АРКС» зазначає, що при розрахунку страхового відшкодування, яке було ним отримано, ПАТ «НАСК «Оранта» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, внаслідок чого було розраховано та виплачено страхове відшкодування з урахуванням приписів статті 29 Закону України №1961-IV, а тому підстав в суду першої інстанції застосовувати постанову Верховного Суду у справі 755/18006/15-ц від 04.07.2018 не було. 
На підтвердження факту сплати позивачу страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 59 557,59 грн скаржником до апеляційної скарги додано копію платіжного доручення № 56909 від 01.12.2022.  
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового  відшкодування.  Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Однак, слушним є твердження апелянта, що в даному випадку до спірних правовідносин підлягає до застосування висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 03.12.2022 у справі №352/1384/18. Верховний Суд зазначив, що за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, а тому оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди, з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Разом з цим, в даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які були (чи могли бути) підставою для виплати ПАТ «НАСК «Оранта» позивачу коштів і які б підтверджували розмір регресної виплати - 59 577,59 грн, тобто не можна говорити, що ця сума визначена саме із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, про що стверджує апелянт.
Додана до апеляційної скарги копія платіжного доручення №56909 від 01.12.2020 не приймається апеляційним судом, оскільки апеляційним судом не приймаються докази, які не були подані до суду першої інстанції (приймаються лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього) (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).
Натомість, скаржником не зазначено обставин, які перешкодили йому надати вказаний доказ до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, враховуючи, що такий існував на момент подання позовної заяви, внаслідок чого суд першої інстанції був позбавлений можливості дослідити вказаний доказ та надати йому аналіз.
Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано суду додаткової угоди в зв`язку із зміною власника транспортного засобу та здійснення його перереєстрації, а оскільки ОСОБА_3 за договором добровільного страхування наземного транспорту №66923Га\05АВ від 26.05.2020 не була ані страхувальником, ані вигодонабувачем, з урахуванням умов договору, вона не набула права на відшкодування, а отже не було підстав для виплати страховою компанією їй страхового відшкодування.
До апеляційної скарги скаржником було додано копію додаткової угоди №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №66923Га/05АВ від 26.05.2020, яка укладена між страховиком АТ «СК «АРКС» та страхувальником ОСОБА_4 , якою внесено зміни в договір.
Однак, вказаний доказ не може бути прийнятий апеляційним судом, оскільки він теж не був предметом дослідження судом першої інстанції, а скаржником не обґрунтована неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції.
 Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, оскільки доводи скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                          Т.Б. Сало

Судді                                                      О.Ю. Береговий

                                                             О.В. Ковальчук