ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року                                                                       Справа № 924/40/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. ,  суддя Миханюк М.В. 

при секретарі судового засідання    Романець Х.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 (повний текст - 14.02.2022) у справі №924/40/22 (суддя Виноградова В.В.)
за заявою: 1.    Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів", м. Хмельницький
                               2.    Дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів", с.Розсоша Хмельницького району Хмельницької області
до    Публічного акціонерного товариства "Проскурів", м. Хмельницький
про    відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників:
ФОП Яцишина Олега Володимировича   - Ярош В.Ю.;
ПАТ "Проскурів" - Креницька О.В.;

В С Т А Н О В И В:
КП «Агрофірма «Проскурів» та ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» звернулися до Господарського суду Хмельницької області із спільною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ПАТ «Проскурів».
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Проскурів" за вимогою ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» залишено без розгляду; заяву ФОП Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво залишено без задоволення, у відкритті провадження у справі за заявою КП «Агрофірма «Проскурів», відмовлено. 
Ухвала в частині залишення без розгляду заяви кредитора ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» про відкриття провадження у справі про банкрутство обґрунтована правом заявника на відкликання такої заяви, передбаченим ч.1 ст.38 КУзПБ.
В частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою іншого ініціюючого кредитора - КП «Агрофірма «Проскурів» ухвала суду мотивована тим, що вимоги такого кредитора повинні розглядатися в порядку позовного провадження, що передбачено ч.6 ст.39 КУзПБ. 
В частині залишення без задоволення заяви про процесуальне правонаступництво ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» на ФОП Яцишина Олега Володимировича обґрунтована тим, що питання заміни конкурсного кредитора може бути вирішено лише після набуття відповідною особою такого статусу, що відповідає ст.43 КУзПБ, якою передбачено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Оскільки на момент звернення не відкрито провадження у справі та не визнано вимоги ініціюючого кредитора, то і підстав для заміни сторони у справі, на думку суду, не має. При цьому, суд судове рішення обгрунтував правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №913/444/18 та  підтриманою у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №916/1965/13.
При цьому, суд першої інстанції не досліджував поданих новим кредитором ФОП Яцишиним О.В. доказів належності і своєчасності повідомлення боржника про заміну кредитора до проведення ним розрахунку із старим кредитором, оскільки прийшов до висновку про неможливість здійснення такого в силу ст.43 КУзПБ, хоча про таку обставину як проведення такого розрахунку боржником у мотивувальній частині оспорюваної ухвали зазначив та перерахував докази.
Не погоджуючись винесеною ухвалою, ФОП Яцишин Олег Володимирович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що внаслідок незаконної зміни керівника ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів», останнє всупереч відступленню своїх грошових вимог, звернулося до суду із заявою про відкликання своєї заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за уже відступленими грошовими вимогами.
Апелянт вважає, що висновки суду свідчать про помилкове та не вірне ототожнення ним понять кредитора в його матеріально-правовому розумінні і кредитора, як процесуального статусу, а також з огляду на те, що  правонаступник не просив здійснити процесуальне правонаступництво з огляду на положення ст. 43 КУзПБ, а посилаючись на норми ст. 52 ГПК України, оскільки така заява була подана не конкурсним кредитором, який звернувся до суду в порядку ч.1 ст. 45 КУзПБ, а саме як ініціююючий кредитор до відкриття провадження у справі про банкурство.
На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 в частині залишення без задоволення заяви ФОП Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво та в частині залишення без розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Проскурів» за вимогою ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів», направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14 червня 2022р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.
ПАТ «Проскурів» було подано відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, в яких просить суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
У відзиві та додаткових поясненнях посилається на те, що ФОП Яцишин Олег Володимирович не набув статусу кредитора, що підтверджується практикою Верховного Суду у постановах зі справ: №913/444/18 від 23.01.2020 та №910/4475/19 від 16.07.2020, а також зазначає, що боржник не був належним чином повідомлений станом на дату проведення розрахунку із старим кредитором 07.02.2022 про його заміну новим кредитором, тому зобов`язання боржника на підставі ч.2 ст.516 ЦК України вважається належним чином виконаним і таке припинилося, що виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Також зазначає, що офіційної електронної адреси ПАТ «Проскурів», на яку приходили 05.02.2022 та 07.02.2022 повідомлення про заміну кредитора, не має, а зазначена ПАТ «Проскурів» у різних зверненнях до суду у цій справі електронна адреса призначена лише для отримання процесуальних документів. Адвокат Керницька О.В. не уповноважена на отримання таких повідомлень про заміну кредитора, а згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2019 в справі №904/2882/18 не є правомірним надсилати повідомлення про виконання договору електронними листами, якщо у основному договорі таке право не передбачено. Додатковою угодою №1 від 21.09.2018 до договору поворотної фінансової допомоги від 11.09.2018 було заборонено проводити уступку права вимоги та вирішили здійснювати переписку в межах цього договору лише поштовою адресою. 
Також боржник посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №911/3411/14 від 16.02.2021 за яким, виконання боржником рішення суду не впливає на можливість зміни стягувача у виконавчому провадженні.
Учасники провадження не забезпечили явку своїх представників у судове засідання 14.06.2022р.
Ухвалою від 14.06.2022р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.08.2022р. об 10:00 год. Відмовлено ДП Спільного підприємства "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий Дім Проскурів" у задоволенні заяви про надання додаткового строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою від 03.08.2022р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.08.2022р. об 11:00год.
У письмових поясненнях, апелянт додатково послався на обставини неправомірності проведення розрахунку боржником із старим кредитором, оскільки уже знав про здійснення заміни на нового кредитора - ФОП Яцишина Олега Володимировича; додав додаткові докази які не існували на дату постановлення оспорюваної ухвали судом першої інстанції - нотаріально посвідчену заяву від 21.06.2022 свідка (попереднього керівника ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» Рудика О.І.) про те, що до проведення боржником розрахунку 07.02.2022 він повідомив усно новому керівнику ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» про те, що проведена така заміна і новий керівник уже про таке знав. 
Окрім цього, апелянт у поясненнях зазначив, що додаткову угоду №1 від 21.09.2018 до договору поворотної фінансової допомоги від 11.09.2018, якою заборонено електронну переписку та відступлення права вимоги, вважає неукладеною, оскільки підписана від обох сторін однією і тією ж фізичною особою без ознак комерційного представництва, посилаючись на правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №643/4654/19. Також звертає увагу суду на чинність ухвали суду у справі №924/560/20 від 14.02.2022, яка хоча і була постановлена судом після постановлення спірної ухвали у цій справі, проте нею підтверджується законність заміни кредитора у зобов`язанні та як наслідок, заміни стягувача у виконавчому провадженні з ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» на ФОП Яцишина Олега Володимировича, яка божником не оскаржувалася. 
Також звертає увагу, що суд першої інстанції, знаючи про призначення до розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні на 14.02.2022 у іншій справі №924/506/20, мав можливість відкласти розгляд справи №924/40/22 і поспішно не постановляти спірну ухвалу 08.02.2022.
Окрім цього, в ракурсі застосування ч.2 ст.79 ГПК України такий кредитор зазначає також про обставини неправомірної на його думку заміни керівника попереднього кредитора - ДП СП "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" незадовго до проведення розрахунку, який фактично після такої неправомірної заміни керівника уже відбувся між сином і батьком, керівниками старого кредитора і боржника.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст.207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому засіданні або в інший строк, визначений судом.
Враховуючи те, що докази (заява свідка Рудика О.І. та законність чи незаконність припинення повноважень попереднього директора кредитора Рудика О.І.), які апелянт бажає долучити до матеріалів справи не існували на момент винесення оскаржуваної ухвали, а тому не можуть розцінюватися як такі, що спростовують та/або підтверджують обставини, які мають значення для вирішення справи в межах даного апеляційного провадження.
Проте, зважаючи на право суду апеляційної інстанції на дослідження доказів, які хоча і не були досліджені судом першої інстанції, але у такого суду були і фактично існували в частині підстав для заміни кредитора правонаступником, повідомлення про таку заміну боржника, а також щодо проведення розрахунку боржника із старим кредитором при наявності заперечень нового кредитора і про це обидві сторони письмовими поясненнями підтверджували, та враховуючи те, що заяву про заміну сторони правонаступником судом розглянуто по суті, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обов`язковість дослідження спірних правовідносин в частині належності чи неналежності проведення розрахунку боржника із старим кредитором і як наслідок, встановлення обставин наявності чи відсутності грошового зобов`язання перед новим кредитором із можливостю здійснення процесуального правонаступництва.
10.08.2022 до суду від представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" надійшла заява про залишення без руху апеляційної скарги ФОП Яцишина О.В. на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022.
На думку заявника, конверт, в якому була апеляційна скарга надійшов до суду після спливу майже трьох місяців, що не відповідає вимогам підпункту 2 пункту 1 Нормативів пересилання поштових відправлень, за якими поштове відправлення мало надійти після трьох днів з дня оформлення відправлення на поштовому відділенні
Заявник вважає, що апеляційна скарга була прийнята на поштовому відділені до відправки та подана суду 12/13 травня 2022 року, тобто після закінчення процесуального строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, для її подання.
На підставі викладеного просить суд апеляційну скаргу Яцишина О.В. на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 залишити без руху та надати апелянту час на усунення недоліків, а саме на підготовку клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.08.2022 представник боржника підтримав зазначене клопотання.
Представник апелянта заперечив проти зазначеного клопотання.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.2, 3 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
На час розгляду питання про відкриття апеляційного провадження у справі, у колегії суддів були відсутні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з огляду на пропущення строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки лист надійшов поштою, а штамп на листі вказує на дату відправлення - 24.02.2022.
Також, колегія суддів відзначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості залишення апеляційної скарги без руху після відкриття апеляційного провадження у справі.
10.08.2022 до суду від представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали.
В клопотанні зазначає, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у даній справі подана апелянтом до поштового відділення «Шаян» Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», згідно відбитку поштового штемпеля даного поштового відділення на конверті, в якому знаходились апеляційна скарга, 24.02.2022, а отже прийнята відповідальними працівниками оператора поштового зв`язку до обробки та подальшого надсилання адресатові - Північно-західному апеляційному господарському суду 24.02.2022.
Враховуючи нормативні строки пересилання простої поштової кореспонденції, а також адреси місця проживання, фактичного місця перебування апелянта на момент прийняття простого поштового листа у відділенні та місцезнаходження суду, у випадку здачі апелянтом до установи зв`язку в межах встановленого строку апеляційної скарги в дійсності 24 лютого 2022 року, така скарга мала бути отримана судом приблизно 27/28 лютого 2022 року.
Дата прийняття поштового відправлення у відділені поштового зв`язку, відповідно до датованої відмітки поштового штемпеля - 24 лютого 2022 року, але безпосередньо на адресу суду апеляційна скарга надійшла лише 16 травня 2022 року (вх.№1426/22).
Конверт, в якому була апеляційна скарга надійшов до суду після спливу майже трьох місяців, що не відповідає вимогам підпункту 2 пункту 1 Нормативів пересилання поштових відправлень, за якими поштове відправлення мало надійти після трьох днів з дня оформлення відправлення на поштовому відділенні.
З метою з`ясування вищевикладених обставин, 17 червня 2022 року на офіційну поштову адресу Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» представником ПАТ «Проскурів» - адвокатом Керницькою Оксаною Вікторівною було надіслано скаргу, 25 липня 2022 року на офіційну адресу представника надійшов лист від директора філії Калія С.М. від 06.07.2022, в якому у відповідь на скаргу представника ПАТ «Проскурів» було надано формальну та загальнодоступну інформацію.
Оскільки належним чином проведеної перевірки викладених в скарзі від 17.06.2022 та додаткових поясненнях від 04.07.2022 фактів - не було здійснено, представником ПАТ «Проскурів» - адвокатом Керницькою Оксаною Вікторівною 27 липня 2022 року на офіційну поштову адресу Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» було надіслано повторну скаргу. Станом на 10 червня 2022 року, відповіді від Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» представником ПАТ «Проскурів» не було отримано.
Заявник вважає, що неналежне виконання професійних обов`язків працівниками АТ «Укрпошта» перешкоджає здійсненню судочинства у встановлений законом строк, зокрема по даній справі, порушує права боржника ПАТ «Проскурів» та повинно бути усунено.
На підставі викладеного заявник просить суд постановити окрему ухвалу щодо усунення порушень працівників Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», постановити окрему ухвалу щодо усунення порушень працівників відділення «Шаян» Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», направити такі окремі ухвали національному оператору поштового зв`язку АТ «Укрпошта» для усунення вказаних недоліків.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.08.2022 представник боржника підтримав зазначене клопотання.
Представник апелянта заперечив проти зазначеного клопотання.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Виходячи з аналізу змісту правових норм Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням учасників у справі та відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання. Судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення окремої ухвали, що визначені ст.246 Господарського процесуального кодексу України. 
В даному випадку, з огляду на предмет спору та матеріали справи, таких обставин та підстав не вбачається.
Більше того, вказівки стосовно усунення порушень законності чи недоліків у діяльності підприємств, установ, організацій не повинні виходити за межі компетенції господарського суду, тобто господарський суд не вправі давати вказівки, приміром щодо оперативно-господарської діяльності.
Також, суд звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що вплинуло на господарську діяльність всіх підприємств, установ, організацій на території України.
У даному випадку суд не вбачає підстав для винесення окремих ухвал стосовно Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» та відділення «Шаян» Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», оскільки судом не встановлено фактів порушення норм законодавства, які стали б підставою для прийняття окремої ухвали суду, а заявником дані факти не доведено жодними належними та допустимими доказами.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.08.2022 представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, надав пояснення по справі просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 в частині залишення без задоволення заяви ФОП Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво та в частині залишення без розгляду заяви про відкритій провадження у справі про банкрутство ПАТ "Проскурів" за вимогою ДП СП «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів», прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ФОП Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник Публічного акціонерного товариства "Проскурів" заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, надала пояснення по справі. Просила ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень, дослідивши матеріали справи із наявними у ній доказами у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до наступних висновків.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2020 у справі №924/506/20, стягнуто з ПАТ "Проскурів" на користь ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" 500000 грн поворотної фінансової допомоги та 7500 грн судових витрат.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. від 16.08.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66522496 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 03.08.2020 у справі №924/506/20 про стягнення з ПАТ "Проскурів" на користь дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" 500000 грн поворотної фінансової допомоги та 7500 грн судових витрат.
Згідно з наявною у матеріалах справи інформацією від 13.01.2022, стан виконавчого провадження №66522496 є відкритим.
За один день до постановлення спірної ухвали у цій справі, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/506/20 (невиконання рішення у якій стало підставою подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство) було призначено на 14.02.2022 до розгляду заяву ФОП Яцишина Олега Володимировича про заміну стягувача у виконавчому провадження з ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" на нього.
02.02.2022 між ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" як первісним кредитором укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) з фізичною особою підприємцем Яцишиним Олегом Володимировичем як новим кредитором, згідно з яким попередній кредитор відступив новому кредитору право вимоги грошового зобов`язання боржника ПАТ "Проскурів" сплатити 500000 грн як повернення отриманої ним поворотної фінансової допомоги та 7500 грн судових витрат, що підтверджено вищенаведеним рішенням суду. 
Згідно п.1.1 договору відступлення права вимоги (цесії) від 02.02.2022, укладеного між ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" (первісний кредитор) за підписом директора Рудика О.І. та ФОП Яцишиним Олегом Володимировичем (новий кредитор) за його особистим підписом, первісний кредитор відступає та передає новому кредитору, а останній набуває та приймає право вимоги грошового зобов`язання боржника ПАТ "Проскурів" сплатити 500000 грн, як повернення отриманої ним поворотної фінансової допомоги та 7500 грн судових витрат, що підтверджено рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.05.2020 у справі №924/506/20, і на виконання чого видано наказ від 03.08.2020 та відкрито виконавче провадження ВП №66522496.
Відповідно до п.2 вищезазначеного договору право вимоги, що відступається первісним кредитором, засвідчується договором поворотної фінансової допомоги №110 від 11.09.2018, платіжним дорученням від 11.09.2018 №269 на суму 500000 грн, а також підтверджене, шляхом дослідження цих документів, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2020 у справі №924/506/20.
Копії та оригінали документів, визначених у п.2 цього договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає первісний кредитор за цим договором, передаються останнім новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору і є його невід`ємною частиною. За відступлене право вимоги новий кредитор має сплатити не пізніше семи днів з моменту підписання цього договору первісному кредитору 5000 грн, а також ще 100000 грн після повного отримання коштів за зобов`язанням боржника не пізніше десяти днів з моменту такого погашення боржником (п.п.3, 4 договору відступлення права вимоги).
У п.8 договору відступлення права вимоги зазначено, що він вважається укладеним і набирає чинності, а право вимоги, що є його предметом, - набутим новим кредитором, з моменту підписання сторонами цього договору та затвердження засновником первісного кредитора.
Також до заяви додано копію квитанції від 05.02.2022 про сплату Яцишиним О.В. ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" 5000 грн в якості плати за договором відступлення права вимоги (цесії) від 02.02.2022; копію повідомлення Яцишина О.В. від 05.02.2022 про відступлення права вимоги, адресованого ПАТ "Проскурів"; копії опису вкладення у цінний лист щодо направлення повідомлення, накладної відділення поштового зв`язку та фіскального чека від 05.02.2022; роздруківки листування електронною поштою.
Згідно додаткової угоди від 21.09.2018 №1 до договору поворотної фінансової допомоги №110 від 11.09.2018, який підписаний від обох сторін керівниками - однією і тією ж фізичною особою Будзінським Віктором Броніславовичем, сторони домовилися доповнити договір наступними пунктами та викласти їх в наступній редакції, зокрема: « 15. Відступлення права вимоги за цим Договором (заміна Кредитора) не допускається. Позикодавець не має права передавати свої права та обов`язки, що обумовлені Договором, третім особам. 16. Обмін кореспонденцією (повідомленнями) здійснюється шляхом поштового направлення цінного листа з описом на офіційну юридичну адресу, яка зазначена у ЄДР".
Згідно платіжного доручення від 07.02.2022 №15 ПАТ "Проскурів" сплачено на користь ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" 500000 грн в якості сплати заборгованості (поворотної фінансової допомоги) згідно рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2020 у справі №924/506/20, а згідно платіжного доручення від 07.02.2022 №16 аналогічно сплачено 7500,00 грн заборгованості (судових витрат) згідно рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2020 у справі №924/506/20. Згідно платіжних доручень від 07.02.2022 №17 ПАТ "Проскурів" сплачено приватному виконавцю Лабчуку Р.М. 50750 грн основної винагороди за виконавчим провадження ВП №66522496, а від 07.02.2022 №18 сплачено 350 грн відшкодування витрат за таким виконавчим провадженням.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, що згідно з ч.3 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори мають право об`єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.
Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а згідно ч.1ст.2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Зокрема, ст.52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Згідно ж ч.1 та 2 ст.43 КУзПБ передбачено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. 
Заявник ФОП Яцишин Олег Володимирович обґрунтовував свою заяву про процесуальне правонаступництво не ст. 43 КУзПБ, а ст.52 ГПК України.
Суд апеляційної інстанції з цього приводу вважає за належне відмітити, що практичної відмінності зазначені вище процесуальні норми різних законодавчих актів не мають, за невеликим виключенням. Так,  у ч.1 ст. 52 ГПК України, передбачено заміну особи у спірних правовідносинах на його правонаступника, а у ч.1 ст. 43КУзПБ, заміну кредитора на його правонаступника.
Проте, обидві процесуальні норми об`єднує те, що: заміна здійснюється на будь-яких стадіях провадження; усі дії вчинені попередником, є обов`язкові для наступника; у частинах других вони обнаково іменуються як правонаступники, тобто наступники матеріального, за яким слідує процесуальне право.
У даному разі слід врахувати, що дійсно, заміна у справі про банкрутство може бути лише кредитора, який уже таким став, що підтверджується правовим висновком на який посилається суд першої інстанції, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №913/444/18 та  від 25.06.2020 у справі №916/1965/13, проте, у вказаних справах спірні правовідносини є іншими (не релевантними), оскільки у них розглядалося питання заміни конкурсного кредитора після відкриття провадження у справі на підставі поданої і ще не розглянутої заяви попереднього кредитора на підставі  ч.1 ст. 45 КУзПБ, а не як заяви ініціюючого кредитора, що врегульовано ст.34 КУзПБ. 
При цьому, слід відмітити, що по усьому тексту ст.34 КУзПБ «Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство», ініціатор заяви про банкрутство ще до її відкриття іменується уже як кредитор, який лише має намір подати чи уже подав заяву про відкриття провадження у справі.
У даному разі суд апеляційної інстанції розділяє право кредитора (ч.1 ст. 43 КУзПБ) та особи (ч.1 ст. 52 ГПК України) на подання заяви про відкриття провадження у справі щодо якої може бути здійснено правонаступництво внаслідок заміни зобов`язання (матеріального права), і неможливість такого правонаступництва внаслідок відсутності процесуального права щодо можливого оскарження судових рішень у справі про банкрутство, поки вимоги такого конкурсного кредитора ще не підтверджено відповідним судовим рішенням.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що при такому помилковому застосуванні, як судом першої інстанції, процесуальних норм про правонаступництво, унеможливлюється реалізації взагалі як норми ст. 52 ГПК України, так і ст. 43 КУзПБ, оскільки старий кредитор (попередник) уже втрачає матеріальне право бути таким кредитором внаслідок відступлення права вимоги за договором, а новий уже ніколи ним у цій справі не стане, бо вимоги попереднього кредитора не підтверджені судовим рішенням.
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що  суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права і неправомірно відмовив у процесуальному правонаступництві ДП СП "Рудтранс Інтернешнл фірма "Торговий дім Проскурів" на ФОП Яцишина О.В., що належало б зробити і після цього досліджувати обставини наявності чи відсутності цивільно-правового зобов`язання та обставин можливого виконання судового рішення.
Як зазначалося вище, оскільки у суду першої інстанції були усі наявні пояснення сторін та докази, якими сторони підтверджували власні доводи про належне виконання судового рішення і навпаки, а також, що судом першої інстанції розглянуто по суті заяву про заміну правонаступника з наданням часткового аналізу та правової оцінки таким доказам, суд апеляційної інстанції щодо цього враховує наступне.
Належними поданими заявником і апелянтом доказами повідомлення боржника про заміну кредитора до часу проведення розрахунку даного кредитора з боржником є технічні звіти сервісу mail.gov.ua, які надходили на електронну адресу Яцишина О.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1  внаслідок надсилання електронних повідомлень про відступлення права вимоги: від 02.02.2022 із вкладеними до нього двох електронних посвідчених ЕЦП документів (самого повідомлення та копії відповідного договору) надісланих на електронні адреси 05.02.2022 о 13 год. 29 хв.:  af_proskuriv@emitent.km.ua; corporatecekretary@gmail.com; ІНФОРМАЦІЯ_2 (остання отримана з офіційного сайту ПАТ «Проскурів»).
Аналогічного вмісту електронне повідомлення Яцишина О.В. також підтверджується на інші, пов`язані із боржником електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , які вказувалися представником ПАТ «Проскурів» адвокатом Керницькою О.В. у заяві про розстрочення виконання рішення суду у справі №924/506/20, надісланій суду 02.02.2022.
Таке пересилання було здійснено 07.02.2022 о 10 год. 12 хв. згідно технічного повідомлення сервісу mail.gov.ua, отриманого Яцишиним О.В. того ж 07.02.2022 о 10 год. 24 хв. на вказані електронні адреси надійшли сповіщення про успішну доставку.
При цьому, боржник, маючи можливість спростовувати час здійснення оплати старому кредитору того ж 07.02.2022, не зазначає часу здійснення такого банківського платежу, а його заперечення зводяться лише до того, що повідомлення не належне. 
Разом з тим, адвокатом боржника Керницькою О.В., не заперечується як повноважним представником отримання на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 та електронну адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_4  таких повідомлень 07.02.2022. 
Щодо заперечень боржника про неможливість повідомлень у електронній формі, судом апеляційної інстанції зазначається наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до абз.2 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.
Згідно ст.ст.5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються    Законом України    «Про електронні довірчі послуги».
Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Відповідно до ст.7 цього ж Закону, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до    Закону України    «Про електронні довірчі послуги».
У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.
Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.
Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом.
Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
Згідно ст.8 цього Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Електронний документ не може бути застосовано як оригінал: 1) свідоцтва про право на спадщину; 2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів; 3) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 3, 4 ст.18 Закону України    «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Беручи до уваги викладене, можливість такого електронного повідомлення є правомірним і електронне повідомлення з електронним цифровим підписом має таку ж юридичну силу, що і письмове повідомлення з відбитком оригінального підпису конкретної особи може використовуватися, оскільки це встановлено законом.
Згідно ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Застосовуючи такий підхід, подані боржником докази електронного документообігу поштового сервісу mail.gov.ua, доводи апелянта не спростовані боржником про спірність заміни керівника старого кредитора на особу, що перебуває у родинних стосунках із керівником боржника незадовго та такого розрахунку, не подання боржником доказів моменту (часу) його здійснення, є більш вірогідними на користь доведення тієї обставини, що боржник здійснив платіж на користь ДПСП «Рудтранс-Інтернешнл» Фірма «Торговий дім Проскурів», усвідомлюючи його неналежність уже після надходження на адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 та proskuriv.pat@gmail.com 07.02.2022 о 10 год. 24 хв. повідомлення про відступлення права вимоги.
Також судом апеляційної інстанції враховується, що чинним законодавством не врегулювано чіткий порядок, умови, форми повідомлення боржника про заміну кредитора, а покликане лише забезпечити право такого божника бути повідомленим про таку заміну. Тобто, немає значення, у який спосіб боржник про це довідається (електронним листом, поштовим повідомленням, через свого представника), важливим є те, щоб він довідався про таку заміну без наявності ознак зловживання правом на отримання такої інформації. 
Не заперечуючи правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, на яку посилається боржник у відзиві, належить відмітити, що правовідносини у ньому не є релевантними. Посилання боржника про незаконність укладання договору відступлення права вимоги від 02.02.2022 через існування додаткової угоди від 21.09.2018 до договору поворотної фінансової допомоги  від 11.09.2018 не є обґрунтованими, оскільки така додаткова угода укладена між сторонами однією фізичною особою - ОСОБА_2 , який був одночасно керівником і ДП  СП «Рудтранс Інтернешнл «Торговий дім Проскурів» і ПАТ «Проскурів» без ознак комерційного представництва. Згідно п.3.3.10 Статуту ДП СП «Рудтранс Інтернешнл «Торговий дім Проскурів», укладання змін 21.09.2021 до договору від 11.09.2018 повинно бути погоджено засновником - СП «Рудтранс Інтернешнл», чого  на доводи апелянта не було спростовано боржником. Згідно ж таких доводів апелянта, цим же  пунктом Статуту передбачено, що будь-який договір (зміни до договору) набувають чинності з часу погодження. 
Відповідно до ст.243 ЦК України комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.
Згідно ч.3 ст.238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Таким чином, оскільки вказаний договір не має ознак комерційного представництва, Будзінський В.Б., як керівник обох сторін додаткової угоди - юридичних осіб, не мав права її укладати.
Посилання боржника на висновки, викладені у постановах Верховного суду України від 23.09.2015 №6-979цс15, №6-2765цс15 від 20.01.2016, не є доречними, оскільки, у них правовідносини стосуються договору факторингу, які врегульовані спеціальною нормою ст. 1082 ЦК України, де і вказано про одержання повідомлення, а  з іншого боку, у вказаній справі питання повідомлення/одержання не розглядалося в контексті здійснення боржником оплати, оскільки у такій справі він не виконував зобов`язання взагалі. 
Окрім цього, вказаний вище додаток до договору №1 від 21.09.2018 внаслідок відсутності обставин комерційного представництва, є неукладеним і тому до уваги взагалі братися не повинен, оскільки не створив для його сторін правових наслідків. 
При цьому, колегія суддів приймає до уваги висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №643/4654/19, який згідно ч.4 ст.236 ГПК України суд повинен враховувати щодо застосування норм права незалежно від юрисдикції. Зокрема, статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.    Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчиняти представнику, при цьому зазначені дії мають бути правомірними, конкретними та здійсненими.
Суттю представництва є вчинення представником правочинів від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень. Саме тому правочин, вчинений представником, породжує права і обов`язки для сторони, яку представляють, якщо він здійснений представником в межах повноважень.
Наведений висновок стосується того, що не може визнаватися недійсним договір, який укладений представником з перевищенням своїх повноважень, оскільки такий, враховуючи приведені Верховним Судом норми, є неукладеним, визнання якого не дійсним не є необхідним.
У цій справі відсутні перевищення повноважень як такі, оскільки Будзінький В.Б. як керівник, мав повноваження на укладання договорів від імені своїх юридичних осіб. Проте, укладати правочини між двома особами, які він представляє одночасно (додаток до договору №1 від 21.09.2018), не мав права виходячи із прямої заборони таких повноважень законом: ч.3 ст. 238 ЦК України.
Тому, оскільки Верховний Суд вказує на неукладеність правочину за перевищення повноважень відповідно до довіреності, то тим більше такого підходу належить  дотримуватися коли відповідні повноваження відсутні взагалі і унеможливлені прямою забороною вказаної вище ч.3 ст. 238 ЦК України.
Тому, правомірним у даному разі буде висновок про те, що виходячи із неукладеності додатку до договору №1 від 21.09.2018, жодні передбачені ним умови, зокрема і щодо заборони уступки права вимоги, порядку та способу надсилання кореспонденції, не можуть мати будь-яких правових наслідків.
Ухвалюючи дану постанову, судом апеляційної інстанції також враховується, що необхідність дослідження обставин справи в частині оцінки доказів щодо належного чи неналежного повідомлення боржника про заміну сторони у зобов`язанні, належність чи неналежність проведення боржником із старим кредитором розрахунку, наявність чи відсутність обставин договірної заборони на відступлення права вимоги і можливість чи неможливість надсилання електронних повідомлень сторонам договору, покликане реалізацією уже вирішеного спору у порядку позовного провадження рішенням суду у справі № 924/506/20, яке може бути реалізоване (виконане) як у спосіб безперешкодного стягнення у разі заміни сторони у виконавчому провадженні, чи у спосіб задоволення вимог у справі про банкрутство після подання заяви про відкриття, з огляду на вибір самого заявника (стягувача).
Оскільки, як встановлено вище судом апеляційної інстанції, суд необґрунтовано відмовив ФОП Яцишину О.В. у його процесуальному правонаступництві, то фактично суд першої інстанції розглянув заяву про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство і залишив її без розгляду (не розглянув по суті) не щодо того кредитора, тому і оспорювана ухвала суду від 08.02.2022 у цій частині підлягає скасуванню з надсиланням справи до суду першої інстанції у цій частині для подальшого розгляду на стадію підготовчого засідання.
Згідно ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ    Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (у рішенні Серявін та інші проти України, заява №4909/04 від 10 лютого 2010 року) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.9 КУзПБ, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому    Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених    Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Відповідно до п.14, 17, 26 ч.1 ст.255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про залишення позову (заяви) без розгляду; у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України    "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;
Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Перевіривши та оцінивши в апеляційному провадженні подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з огляду на зазначені вище норми та обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ФОП Яцишина Олега Володимировича слід задоволити, оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви про процесуальне правонаступництво та залишення без розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство скасувати, здійснити процесуальне правонаступництво і справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію підготовчого засідання. 
Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа повертається до суду першої інстанції, то відповідно і цьому суду слід здійснити розподіл судових витрат після розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 скасувати в частині залишення без розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" за вимогою Дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" та частині залишення без задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво.
Прийняти нове рішення.
Заяву Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво задоволити.
Замінити первісного заявника - Дочірнє підприємство спільного підприємства "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" (Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Хмельницький, вул.Глушенкова Володимира, будинок 11, код ЄДРПОУ 21335874) на його правонаступника - Фізичну особу - підприємця Яцишина Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ).
Направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Хмельницької області.
3. В решті ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний текст постанови складено 16.08.2022

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.