УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/2251/21 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й. 
Категорія 77 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого          Павицької Т. М.,
суддів                 Миніч Т.І., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/2251/21 за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. в м. Житомирі,
в с т а н о в и в :

       У березні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати незаконним її звільнення з роботи за п.2 ст. 41 Кодексу законів про працю України та скасувати наказ про звільнення №233-Ос від 23.02.2021, поновити її на посаді менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку, зобов`язати ТОВ «Т-Стиль» внести відповідні записи до трудової книжки, стягнути з ТОВ «Т-Стиль» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. 
В обґрунтування позову вказувала, що 22.04.2016 вона була прийнята на роботу до ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта відповідно до наказу №94 від 21.04.2016 року. В подальшому, 21.09.2018 її було переведено на посаду адміністратора магазину, а 29.09.2018 - на посаду менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку. За бажанням роботодавця була проведена інвентаризація в магазині в м. Житомирі, за результатами якої був встановлений факт недостачі матеріальних цінностей. Після чого, 23.02.2021 року її було звільнено у зв`язку з втратою довіри згідно п. 2 ст. 41 Кодекс законів про працю України. Вважає, що її звільнення було незаконним, оскільки договір про повну матеріальну відповідальність або колективну матеріальну відповідальність з нею не укладався, та основними її посадовими обов`язками були розвиток мережі магазинів, контроль за діяльністю магазинів.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з роботи за п.2 ст. 41 Кодексу законів про працю України та скасувати наказ про звільнення №233-Ос від 23.02.2021 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку, про що внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ «Т-Стиль» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 149588,33 грн. Стягнуто з ТОВ «Т-Стиль» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн та 15000,00 грн витрати на правничу допомогу.
       Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Т-Стиль» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції упустив той факт, що робота позивача була пов`язання з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей, а тому на неї розповсюджується положення п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Суд невірно оцінив докази, та як наслідок, дійшов до помилкового висновку, що посадові обов`язки ОСОБА_1 не становлять виконання операцій. Пов`язаних з обслуговуванням цінностей, чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей, а також те, що до основної роботи працівника не входили обов`язки щодо зберігання товарно-матеріальних цінностей. Судом не взято до уваги той факт, що згідно посадової інструкції менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку, затвердженої директором ТОВ «Т-Стиль» 06.03.2018 за №133, з якою 29.09.2018 ознайомлена ОСОБА_1 . А саме, п.2.4 визначено, що менеджер (управитель) з питань регіонального розвитку контролює організацію торгово-технологічного процесу, правильне оформлення торгівельного залу, викладення товарів, наявність цінників, збереження товарно-матеріальних цінностей, додержання правил торгівлі, правильність застосування цін та якість надання торгівельних послуг (за умови відсутності адміністратора магазину здійснює приймання/відпуск товару). З огляду на викладене, не заслуговує на увагу позиція суду, що ОСОБА_1 не була керівником колективу, оскільки в договорах про колективну (бригадну) відповідальність, саме ОСОБА_1 розписувалась як керівник бригади та саме вона приймала усі матеріальні цінності, які надходили на магазин у м. Житомир. Вказане, позивач також підтвердила в ході судового засідання.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає рішення законним та обґрунтованим та просить його залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено підстав розірвання трудового договору з ОСОБА_1 , як менеджером магазину ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме втрати довіри.
Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу №94 від 21.04.2016 ОСОБА_1 була прийнята на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» з 22.04.2016 року.
23 лютого 2021 року наказом директора ТОВ «Т-Стиль»  №233-Ос ОСОБА_1 була звільнена з посади менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку магазину ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довіри.
У вказаному наказі зазначено, що ОСОБА_1 звільнена на підставі доповідної записки ОСОБА_2 ревізора ( складського) ТОВ «Т-Стиль» про результати проведених ревізій від 13.01.2021, 12.02.2021, 22.02.2021, наказу про проведення службового розслідування від 22.02.2021 №42-Од, протоколу службового розслідування №42/2-ОД від 22.02.2021, акту службового розслідування №42/2-Од від 22.02.2021 року. 
Профспілкова організація у ТОВ « Т-Стиль» відсутня.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.
Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди, як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).
Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.
Відповідно до абзацу 2 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.
Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року по справі № 6-100цс16, постанові Верховного Суду від 05 серпня 2019 року по справі №201/10330/17.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
       У справі встановлено, що 22 квітня 2016 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ТОВ «Т-Стиль»  «Льонокомбінат Goldi»   на посаду продавця-консультанта. 
Наказом №260/1-к від 17.09.2018 року ОСОБА_1 була переведена на посаду адміністратора магазину ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» з 21.09.2018 року. 
21 вересня 2018 року між ТОВ «Т-Стиль», в особі керівника підприємства, установи, організації директора Коробки Г.В., з одного боку, та членами колективу (бригади)  магазину ТОВ «Т-Стиль» «Льонокомбінат Goldi» в особі керівника колективу  (бригадира) адміністратора Кец Т. П., з другого боку, був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність №83, а саме про те, що колектив (бригада) бере на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для продажу товарів та здійснення касових операцій, а власник зобов`язується створити колективну (бригаді) умови, необхідні для належного виконання прийнятих за договором зобов`язань.
На підставі наказу №277/1-к від 29.09.2018 року   ОСОБА_1 переведена на посаду менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» з 29.09.2018 року.
      Відповідно до Розділу 2 "Завдання та посадові обов`язки" посадової інструкції менеджера  (управителя) з питань регіонального розвитку №133 від 06.03.2018 року, затвердженої директором ТОВ «Т-Стиль», менеджер (управитель) з питань регіонального розвитку виконує такі функціональні завдання та обов`язки: 2.1. розробляє стратегічні цілі з питань регіонального розвитку; 2.2. на основі комплексного вивчення, проведення маркетингових досліджень та аналізу діяльності регіону забезпечує розроблення проектів поточних і перспективних планів його технічного та економічного розвитку; 2.3. визначає оптимальну стратегію економічної діяльності регіону, обґрунтовує економічні розрахунки, та планові показники з урахуванням досягнень науки і техніки, організації виробництва та праці; 2.4. контролює організацію торгово-технологічного процесу, правильне оформлення торговельного залу, викладання товарів, наявність цінників, збереження товарно-матеріальних цінностей, додержання правил торгівлі, правильність застосування цін та якість надання торговельних послуг покупцям (за умови відсутності адміністратора магазину здійснює приймання/відпуск товару); 2.5. контролює своєчасне поповнення робочого запасу товарів, правильне використання торговельно-технологічного обладнання; 2.6. проводить внутрішній облік та інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей згідно облікових відомостей (за умови відсутності адміністратора магазину); 2.7. проводить аналіз і розрахунок основних економічних показників діяльності регіону з використанням сучасних методик і обґрунтувань; 2.8. складає товарні звіти, акти на брак, акти приймання та здавання при передаванні матеріальних цінностей; 2.9. здійснює методичне керівництво і організацію роботи з упровадження, удосконалення та підвищення ролі економічних методів управління на місцевому та регіональному рівні; 2.10. на основі даних статистичної звітності та бухгалтерського обліку з основних показників господарської діяльності підприємств регіону оцінює їх експортний потенціал, розраховує можливості зовнішньоекономічної діяльності; 2.11. здійснює контроль за виконанням працівниками вказівок керівництва підприємства щодо торговельного обслуговування населення; 2.12. прогнозує потреби в матеріальних, фінансових та трудових ресурсах на регіональному рівні; 2.13. бере участь у роботі щодо вдосконалення організації виробництва, підвищення продуктивності праці та ефективності виробництва; 2.14. обґрунтовує та пропонує шляхи економії всіх видів ресурсів; 2.16. бере участь у маркетингових дослідженнях зовнішнього ринку з метою визначення потенційних споживачів та прогнозування попиту на продукцію; забезпечує складання встановленої звітності; 2.17. підтримує необхідні зв`язки з підприємствами регіону, органами державної влади та місцевого самоврядування; 2.18. знає, розуміє і застосовує діючі нормативні документи, що стосуються його діяльності; 2.19. веде встановлену документацію і підготовляє звітність у встановлені терміни; 2.20. дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог даної посадової інструкції, правила та норми охорони праці, виробничої санітарії, правила техніки безпеки та пожежної безпеки.
Позивач ОСОБА_1 була ознайомлена з посадовою інструкцією менеджера ( управителя) в день її переведення на цю посаду – 29 вересня 2018 року. Ця обставина підтверджується підписом позивача на аркуші ознайомлення з вказаним документом. 
В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 пояснила, що в магазині ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» після переведення ОСОБА_1 на посаду менеджера ( управителя) з питань регіонального розвитку була вакантна посада адміністратора. Зазначений факт підтвердила і представник відповідача – Вітрук Ю.В.
29 вересня 2018 року ОСОБА_1 , як менеджер уклала з ТОВ «Т-Стиль» договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за яким позивачка зобов`язувалася забезпечувати збереження матеріальних цінностей ТОВ «Т-Стиль», які знаходяться в магазині; дбайливо ставитися до переданих на збереження та продажем або з іншою метою матеріальних цінностей ТОВ «Т-Стиль» і вживати заходів для попередження збитків; своєчасно   повідомляти керівництво  ТОВ «Т-Стиль» про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереженню ввірених матеріальних цінностей; вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених матеріальних цінностей. 
Зазначення в друкованому тексті договору запису про працівника, який займає посаду продавця-консультанта, не свідчить про не доведеність відповідачем факту укладання з ОСОБА_1 , як менеджером ( управителем) з питань регіонального розвитку договору про повну матеріальну відповідальність, як помилково вважав суд першої інстанції.
Крім того, вбачається, що 28.11.2019 ТОВ «Т-Стиль», в особі керівника підприємства, установи, організації директора Коробки Г.В., з одного боку, і члени колективу (бригади) магазину ТОВ «Т-Стиль» «Льонокомбінат Goldi» в особі керівника колективу  (бригадира) адміністратора Кец Т.П., з другого боку, уклади договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність №104 від 28.11.2019, а саме про те, що колектив (бригада) бере на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для продажу товарів та здійснення касових операцій, а власник зобов`язується створити колективну (бригаді) умови, необхідні для належного виконання прийнятих за договором зобов`язань.
Наказом директора ТОВ «Т-Стиль» №09-Од від 31 січня 2020 року зобов`язано всіх керівників структурних підприємств, матеріально відповідальних осіб подавати директору, належним чином оформлену ( з підписом) вартісну оцінку складу, до 5 –го числа кожного поточного місяця.
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 була ознайомлена із вказаним наказом. 
Матеріалами справи (а.с.61-78,168-255 т.1, а.с. 4-189 т.2, а.с.1-255 т.3) підтверджено, що в період з 29 вересня 2018 року по лютий 2021 року ОСОБА_1 підписала значну кількість накладних/вимог на переміщення товарів та фактично отримувала за ними товар. 
Крім того, за період з 25.11.2020 року по 22.02.2021 року ОСОБА_1 було прийнято під підпис товарно-матеріальні цінності на підставі наступних документів:
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 26.11.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 27.11.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 03.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 09.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 21.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 23.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 21.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 29.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 31.12.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 28.01.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 11.02.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 10.02.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 11.02.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 17.02.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів;
акта приймання передачі за договором про колективну бригадну матеріальну відповідальність від 21.02.2020 року з переліком накладних-вимог на переміщення товарів.
Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 була матеріально відповідальною і підзвітною особою, оскільки приймала під звіт товари, несла відповідальність за їх збереження. 
Доказів, які б спростовували вказані факти, позивачем як суду першої інстанції так і апеляційній інстанції не надано. 
З огляду на викладене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 отримуючи товарні цінності, підписуючи акти приймання- передачі товару діяла як адміністратор, а не менеджер ( управитель) з питань регіонального розвитку, оскільки наказом №277/1-к від 29.09.2018, який є чинним ОСОБА_1 була переведена з посади адміністратора на посаду менеджера ( управителя) з питань регіонального розвитку, в трудовій книжці зроблений запис про її переведення саме на посаду менеджера ( управителя) з питань регіонального розвитку.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях. 
Враховуючи вказані норми трудового законодавства, договір про повну матеріальну відповідальність, укладений ОСОБА_1 і роботодавцем та її посадову інструкцію, характер та зміст посадових обов`язків позивача, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено, що позивач, займаючи вказану посаду була матеріально відповідальною особо, є помилковим. Характер та зміст посадових обов`язків ОСОБА_1 , які слідують з її посадової інструкції свідчить про те, що займаючи посаду менеджера ( управителя) з питань регіонального розвитку вона безпосередньо обслуговувала товарні цінності.
Підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера ( управителя ) з питань регіонального розвитку за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України стало те, що в магазині ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , впродовж січня-лютого 2021 року були проведені інвентаризації матеріальних цінностей, за наслідками проведення яких було виявлено нестачі товарно-матеріальних цінностей.
Так, наказом директора ТОВ «Т-Стиль» від 11 січня 2021 року №05-Од передбачено проведення інвентаризації активів, які знаходяться у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами ревізії 13 січня 2021 року в магазині ТМ «GOLDI» по АДРЕСА_1 виявлено нестачу матеріальних цінностей на суму 72 000 грн. Позивач ОСОБА_1 та члени колективу магазину - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовилися підписати інвентаризацію товарів на складі №81, що підтверджується актом про відмову від підпису від 13 січня 2021 року.
Наказом директора ТОВ «Т-Стиль» від 02 лютого 2021 року №34-Од передбачено проведення інвентаризації активів, які знаходяться у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
За наслідками ревізії від 12 лютого 2021 року в магазині ТМ «GOLDI» по вул. Київській в м. Житомир виявлено нестачу матеріальних цінностей на суму 6966 грн. Акт інвентаризації товарів на складі №291 від 12 лютого 2021 року підписали ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Наказом директора ТОВ «Т-Стиль» від 15 лютого 2021 року №38-Од передбачено проведення інвентаризації активів, які знаходяться у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами ревізії 22 лютого 2021 року в магазині ТМ «GOLDI» по АДРЕСА_1 виявлено нестачу матеріальних цінностей на суму 2179 грн. Акт інвентаризації товарів на складі №291 від 22 лютого 2021 року підписали ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Позивач ОСОБА_1 не заперечувала факту її присутності при проведенні інвентаризації активів, які знаходилися у приміщенні магазину ТМ «GOLDI» по АДРЕСА_1 13 січня, 12 лютого та 22 лютого 2021 року.
У зв`язку із виявленою недостачею товару в магазині ТМ «GOLDI», за наказом директора ТОВ «Т-Стиль» №42-Од від 22 лютого 2021 року було створено комісію з проведення службового розслідування зі встановленням факту та причин недостачі, втрати товарно-матеріальних цінностей магазину ТМ «GOLDI» та призначено проведення службового розслідування.
В акті службового розслідування від 22 лютого 2021 року комісія зазначила, що службове розслідування проведено за фактами, а саме за результатом проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 13.01.2021, якою встановлено факт нестачі 200 одиниць товарів на суму 72 000 грн, за результатом проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 12.02.2021, якою встановлено факт нестачі 85 одиниць товарів на суму 6966 грн, за результатом проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 22.02.2021, якою встановлено факт нестачі 55 одиниць товарів на суму 2179 грн. Загальна кількість нестачі сягає 340 одиниць товарів на суму 81145 грн. За результатами службового розслідування комісія виявила порушення з бору працівників магазину ТОВ «Т-Стиль» «Льонокомбінат Goldi», а саме неналежне користування, зберігання майна товариства; відсутність повідомлення про сигналізування охоронних та протикрадіжних систем; приховування факту відсутності товару та його актуальної кількості та як недостача є значною і не могла утворитися за короткий термін перед інвентаризацією; порушення умов трудового договору; порушення умов договору про колективну ( бригадну) матеріальну відповідальність. 
Крім того, за наслідками проведення службового розслідування було складено протокол засідання комісії ТОВ «Т-Стиль» №42/1-Од  від 22.02.2021 року, яким було встановлено, що працівники  магазину ТМ «GOLDI», який знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77, на яких покладено матеріальну відповідальність та посадові обов`язки, було вчинено ряд дій або бездіяльності, що призвело до значної нестачі товарно-матеріальних цінностей та матеріальних збитків, рекомендовано директору ТОВ «Т-Стиль» ініціювати звільнення працівників у зв`язку з втратою довіри до них відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України. 
Наказом директора ТОВ «Т-Стиль»  №233-Ос від 23.02.2021  ОСОБА_1 менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку магазину ТОВ «Т-Стиль»  ТМ «Льонокомбінат «Goldi» звільнено з роботи   на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довіри.
Звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри. 
Оскільки матеріалами справи підтверджено, що до посадових обов`язків позивача відносилося виконання операцій, що пов`язанні з безпосереднім обслуговуванням матеріальних цінностей, контролю за їх рухом та зберіганням, а факт порушення позивачем посадових обов`язків та договору про повну матеріальну відповідальність від 29 вересня 2018 року належним чином зафіксовано результатами проведених ревізій від 13.01.2021, 12.02.2021, 22.02.2021, а також встановлено актом проведення службового розслідування від 22 лютого 2021 року, колегія суддів вважає, що відповідачем доведена вина ОСОБА_1 як працівника, який безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, у порушеннях вказаних у наказі про звільнення, що слугувало для законного звільнення працівника у зв`язку з втратою довір`я. 
За наведених обставин колегія суддів вважає, що звільняючи позивача відповідно до наказу №233-Ос від 23 лютого 2021 року з підстав втрати довір`я (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП), відповідач належним чином дотримався вимог трудового законодавства і обґрунтував підстави звільнення позивача саме за вказаною нормою закону.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог   ОСОБА_1 . 
Згідно п 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, з огляду на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам даної справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог   ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.
Відтак, позивачка ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо  сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено не на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору.
При подачі апеляційної скарги ТОВ «Т-Стиль» сплатило судовий збір в сумі 3605 грн. 82 коп., апеляційна скарга товариства задоволена повністю, а тому судовий збір необхідно компенсувати товариству за рахунок держави.
Керуючись статтями 259, 267, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» задовольнити.
         Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволенні позову  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. 

        Компенсувати товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» 3605 грн. 82 коп. судових витрат за рахунок держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Дата складення повного судового рішення 29 червня 2022 року.

Головуючий 

Судді