ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/1557/21  Номер провадження 22-ц/814/1107/22	Головуючий у 1-й інстанції Овсянніков  В.С.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року, ухваленого у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., повний текст судового рішення виготовлено без зазначення дати, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог        
У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (далі - АТ «СК «Мега-Гарант») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 151175,81 грн.
Позов мотивовано тим, що неправомірними діями ОСОБА_1 , які полягають у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), позивачу було завдано тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, внаслідок чого він зазнав значних матеріальних витрат на тривале лікування, а також душевних страждань через пережите.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , АТ «СК «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану ДТП, в розмірі 56365,81 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану ДТП, в розмірі 27870 грн.
В іншій частині вимог відмовлено.
Стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 563,55 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів достатніми та належними доказами лише частину понесених витрат на лікування та реабілітацію після ДТП, а також факт спричинення йому моральної шкоди. Однак, розмір моральної шкоди підлягав зменшенню на суму отриманих дружиною позивача коштів, згідно наданих ОСОБА_1 розписок.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційних скарг
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - АТ «СК «Мега-Гарант» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої ДТП, в розмірі 56365,81 грн., та ухвалити нове, яким повністю відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Мега-Гарант».
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевий суд не врахував тієї обставини, що документи, додані до позовної заяви, повністю не підтверджують розмір заявленої матеріальної шкоди.
Також, не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, та ухвалити нове, яким повністю відмовити ОСОБА_2 у задоволенні вказаних позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при визначенні суми компенсації за завдану моральну шкоду місцевий суд не навів у своєму рішенні відповідних мотивів її обґрунтування, не дотримався принципу розумності, справедливості та співмірності, а також не врахував особу заподіювача шкоди, ступінь його вини та майновий стан.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з вимогами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 липня 2020 року близько 20:00 год. ОСОБА_1 , керуючи власним технічно-справним автомобілем «ВАЗ» 21110, д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ОСОБА_2 .
У результаті вказаної ДТП потерпілому ОСОБА_2 завдані тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/535-А/20 від 16 липня 2020 року відносяться до категорії середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я: закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду мозкову оболонку у вигляді субдурального крововиливу на рівні правої потиличної частки, забій головного мозку з вогнищами контузій лобових часток, закритий внутрішньо-суглобовий перелом медіального мищелку правої великогомілкової кістки зі зсувом.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.34-35).
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4283348 від 28 вересня 2019 року між АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ» 21110, д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору страхування з 30 вересня 2019 року по 29 вересня 2020 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, завдану життю і здоров`ю 260000 грн.; за шкоду, заподіяну майну, 130000 грн. Франшиза за договором страхування становить 2600 грн. (а.с.51).
07 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» з повідомленням про вказану дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується наданою копією відповіді на адвокатський запит (а.с.52).
Також, згідно розписок ОСОБА_3 , яка є дружиною потерпілого, протягом липня 2020 року нею було отримано від ОСОБА_1 кошти у загальному розмірі 22130 грн. в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.48-50).
Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів достатніми та належними доказами частину понесених витрат на лікування та реабілітацію після вказаної ДТП, а також факт спричинення йому моральної шкоди.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 та 5 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з АТ «СК «Мега-Гарант», як страховика, на користь ОСОБА_2 , як потерпілого, матеріальної шкоди, завданої ДТП.
Разом з тим, зазначає, що місцевий суд встановив не вірну суму завданої матеріальної шкоди, заявлену позивачем на підставі доданих до матеріалів справи письмових доказів, завищивши її.
Так, згідно копій чеків про придбання ліків, наданих позивачем та на які послався суд першої інстанції при прийнятті рішення (а.с.7-21), загальна сума витрат ОСОБА_2 на ліки склала 45792,43 грн., а не 56365,81 грн.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги АТ «СК «Мега-Гарант» та зміну рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині розміру стягнутої з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої ДТП, а саме зменшення її з 56365,81 грн. до 45792,43 грн.
Натомість, твердження апелянта АТ «СК «Мега-Гарант» про неврахування місцевим судом тієї обставини, що з наданих позивачем копій квитанцій неможливо визначити факт понесення витрат на придбання ліків та інших супутніх товарів саме потерпілим ОСОБА_2 , їх виправданість і відповідність медичній документації, апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає, що вид і кількість лікарських засобів, придбаних згідно вказаних квитанцій, у повній мірі відповідають характеру отриманих тілесних ушкоджень та медичним діагнозам, встановленим ОСОБА_2 , а факт придбання зазначених лікарських засобів збігається у часі з періодом реабілітації останнього.
У свою чергу, доводи АТ «СК «Мега-Гарант» про необхідність врахування до пред`явленої позивачем суми стягнення матеріальної шкоди сплачених у липні 2020 року ОСОБА_1 дружині потерпілого ОСОБА_2 коштів у загальному розмірі 22130 грн., колегія суддів визнає неспроможними, оскільки вони направлені на безпідставне заниження розміру завданої матеріальної шкоди та порушують право потерпілого на вільний вибір способу відшкодування завданої шкоди.
Положеннями статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає  у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;  душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;  у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1137 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої ДТП.
Разом з тим, зазначає, що місцевий суд, визначивши суму завданої моральної шкоди в розмірі 27870 грн., не врахував положень статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
У свою чергу, різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у вчиненні ДТП.
Враховуючи, що сума відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, встановлена в розмірі 45792,43 грн., а загальний розмір завданої моральної шкоди в розмірі 27870 грн., апеляційний суд приходить до висновку, що розмір відшкодування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої ДТП, має складати 25580,38 грн. (27870 грн. - (45792,43 * 5%)), оскільки решту моральної шкоди (2289,62 грн.) в силу вимог статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мала б відшкодувати страхова компанія.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 686/14368/19.
Натомість твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що місцевий суд при визначенні суми компенсації за завдану моральну шкоду не навів у своєму рішенні відповідних мотивів її обґрунтування, не дотримався принципу розумності, справедливості та співмірності, є помилковим, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції належним чином обґрунтував підстави для стягнення моральної шкоди з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, зокрема дослідив такі обставини як ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, факт суттєвої зміни звичайного способу його життя (тривале лікування, реабілітація), характер понесених ним немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), що в сукупності негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань.
Стосовно доводів скаржника про не врахування місцевим судом його складного матеріального становища, як підстави для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд зазначає, що жодних письмових доказів існування таких обставин матеріали справи не містять і до апеляційної скарги не було додано.
Також твердження ОСОБА_1 про те, що пред`явлення ОСОБА_2 цивільного позову в кримінальному провадженні, який у подальшому був відкликаний, свідчить про невизначеність та недоведеність останнім суми матеріальної та моральної шкоди, є неспроможним, оскільки відповідно до положень частини 7 статті 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 та частини 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та зміну рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині зменшення розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої ДТП, з 27870 грн. до 25580,38 грн., а також часткове задоволення апеляційної скарги АТ «СК «Мега-Гарант» та зміну рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині зменшення розміру стягнутої з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої ДТП, з 56365,81 грн. до 45792,43 грн.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів зазначає, що місцевим судом допущено технічну помилку в резолютивній частині оскаржуваного рішення, на відміну від її мотивувальної частини, а саме переплутано розмір сум судового збору (563,55 грн. і 908 грн.), стягнутих відповідно з АТ «СК «Мега-Гарант» і ОСОБА_1 на користь держави.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову до суду першої інстанції ОСОБА_2 мав сплатити за вимоги майнового характеру 1011,76 грн.
Оскільки вимоги апеляційної скарги АТ «СК «Мега-Гарант» задоволено частково - на 18,8% (100% - (45792,43 грн. / 56365,81 грн.)), то з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 1232,32 грн. (1517,64 грн. * 81,2%), а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 457,60 грн. (563,55 грн. * 81,2%), а всього - 1689,92 грн.
Крім того, суд першої інстанції, зазначивши в мотивувальній частині свого рішення про необхідність стягнення з ОСОБА_1 судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, не вірно розрахував його розмір.
Так, за умови задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 25580,38 грн. з 50000 грн. заявлених, тобто на 51,16%, розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь держави судового збору за розгляд справи в суді першої інстанцій мав складати не 563,55 грн., а 443,47 грн. (908 грн. * 48,84%).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, у бік зменшення з 563,55 грн. до 443,47 грн.
У свою чергу, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги щодо стягнення моральної шкоди, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 432,47 грн. (845,32 грн. * 51,16%).
Оскільки вимоги апеляційної скарги щодо стягнення матеріальної шкоди теж задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь АТ «СК «Мега-Гарант» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 285,32 грн. (1517,64 грн. * 18,8%).
Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» задовольнити частково.
Змінити рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині зменшення розміру стягнутої з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої ДТП, з 56365,81 грн. до 45792,43 грн.
Змінити рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року в частині зменшення розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої ДТП, з 27870 грн. до 25580,38 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 1689,92 грн.
Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь держави судового збору, пов`язаного з розглядом справи в суді першої інстанцій, з 563,55 грн. до 443,47 грн.
В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 432,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 285,32 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 31 травня 2022 року.

Головуючий суддя                                                       О.О. Панченко

Судді                                                                         П.С. Абрамов

                                                                               Т.В. Одринська