УХВАЛА

28 квітня 2022 року 
Київ
справа №440/4314/21
адміністративне провадження №К/990/8461/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів - Білак М.В.,  Мартинюк Н.М.,  
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Петренком Юрієм Олександровичем, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі  №440/4314/21  за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 неотриманої частини середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 по 16.06.2020 та невиплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.06.2020 по 31.03.2021;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 неотриману частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 по 16.06.2020 у розмірі 1 051 575,29 грн та середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.06.2020 по 31.03.2021 у розмірі 2 523 088,06 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за період з 17 червня 2020 року по 29 березня 2021 року.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 17 червня 2020 року по 29 березня 2021 року у розмірі 412 200,36 грн з відрахуванням податків та зборів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями частково, представником позивача 19 січня 2022 року засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 21 січня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Петренком Юрієм Олександровичем, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі  №440/4314/21   повернуто скаржнику. 
18 березня 2022 року засобами поштового зв`язку представником позивача  повторно подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 11 квітня 2022 року.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до  статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, КП «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалів касаційної скарги, постанову Другого апеляційного адміністративного суду ухвалено 16 листопада 2021 року, повний текст складено 22 листопада 2021 року. Вперше касаційну скаргу подано до Верховного Суду 19 січня 2022 року, яку ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року повернуто скаржнику. Копію вказаної ухвали скаржником отримано 31 січня 2022 року, а 18 березня 2022 року ним вдруге подано касаційну скаргу.
Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник заявляє клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване правом повторного звернення до суду з касаційною скаргою. 
Суд зауважує, що позивач вперше звернувся до суду з касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження, оскільки постанову Другого апеляційного адміністративного суду ухвалено 16 листопада 2021 року, повний текст складено 22 листопада 2021 року, а касаційну скаргу вперше подано до Верховного Суду 19 січня 2022 року. При цьому позивач зазначає, що оскаржувану постанову йому не було вручено. 
Разом з тим, Суд зазначає, що спірну постанову оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 листопада 2021 року та вона з цієї дати  знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Відповідно до статті 3 цього Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Отже, про наявність оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції скаржник мав змогу дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень з моменту його оприлюднення, тобто з 24 листопада 2021 року.
Водночас з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду лише 19 січня 2022 року.
А тому, посилання скаржника на неотримання оскаржуваного рішення, не свідчить про його необізнаність з прийнятим рішенням та не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.
При цьому, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження вжиття заходів з метою отримання рішення суду апеляційної інстанції та неможливості отримання рішення суду апеляційної інстанції в межах строку, передбаченого на касаційне оскарження.
Водночас позивач вдруге звернувся до суду з касаційною скаргою більше, ніж через місяць після отримання ухвали про повернення касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.
В касаційній скарзі, представник позивача зазначає, що 24.02.2022 року в Україні введено військовий стан, а ОСОБА_1 призваний до лав Збройних сил України. Проте, з моменту отримання скаржником копії ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги до введення в Україні військового стану минуло 24 дні. При цьому відповідно до Повідомлення, наданого разом з касаційною скаргою, до лав Збройних сил України позивача призвано лише 11 березня 2022 року, тобто більше ніж через місяць після отримання ухвали про повернення касаційної скарги, що також свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Статтею 44 КАС України     передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, до того ж за відсутності поважних причин.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Враховуючи обставини справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку звернення з касаційною скаргою вперше, а також вдруге з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 27 січня 2022 року про повернення касаційної скарги (31 січня 2022 року) до подання касаційної скарги вдруге (18 березня 2022 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності. 
На підставі викладеного, керуючись статтями  328, 330,  332 КАС України,
у х в а л и в :
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1  строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі  №440/4314/21.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Петренком Юрієм Олександровичем, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі  №440/4314/21  за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Н. М. Мартинюк