ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2858/21  Номер провадження 22-ц/814/819/22	Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
розглянув в м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за  апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грущенка Сергія Григоровича
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2022 року у складі судді Нестеренко С. Г.
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про відшкодування моральної шкоди, завданої ускладненням здоров`я,
в с т а н о в и в:
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про відшкодування моральної шкоди, завданої ускладненням здоров`я.
Позов мотивовано тим, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 28.09.2021 вона проходила курс лікування в Медичному центрі ПП «Медіасервіс», період лікування: 17.08.2020, встановлений діагноз: вальгусна деформація обох стоп, інфікований мозоль правої стопи. Проконсультована лікарем хірургом ОСОБА_2 . В асептичних умовах виконана лазерна коагуляція мозоля під місцевим знеболенням. Накладена асептична пов`язка. Призначено лікування.
В подальшому проходила курс лікування у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», перебувала на стаціонарі з 30.08.2020 по 04.09.2020, встановлений діагноз: тривалонезагоюча рана правої ступні, стан після амбулаторного видалення мозоля правої ступні 17.08.2020, бронхіальна астма середньої важкості, ДН І-ІІ, вузловий зоб 1 ст., хвора ушпиталена для симптоматичного лікування, проведене хірургічна обробка рани стопи, ревізія, хвора виписана на амбулаторне лікування до сімейного лікаря з покращенням.
З 29.10.2020 по 16.11.2020 вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», де їй був встановлений діагноз: гранульома правої ступні, вальгусна деформація правої ступні, проведено оперативне втручання з приводу висічення гранульоми правої ступні. Далі по закінченню лікування була виписана у задовільному стані. Рана загоїлася вторинним натяжінням.
12 січня 2021 року у ТОВ «Європейська медицина» їй був встановлений клінічний діагноз: вірусна бородавка правої ступні та проведено оперативне втручання щодо її видалення. За консультативним висновком спеціаліста від 26 січня 2021 року рана після видалення бородавки загоїлась первинним натягом.
За фактом неналежного надання медичної допомоги у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» позивач звернулася 26 січня 2021 року із заявою до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, а листом від 27 січня 2021 року за № 999/110/107102-41 останній вказав на відсутність ознак кримінального правопорушення.
03 лютого 2021 року у ТОВ «Європейська медицина» їй було встановлено клінічний діагноз: артрозо-артрит між фалангових суглобів правої ступні. 10 лютого 2021 року вона була госпіталізована до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з приводу захворювання правої ступні, рана загоїлась вторинним натяжінням. 
Вважає, що лікуючим хірургом КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» їй було проведено некваліфіковане оперативне лікування з висічення гранульоми правої ступні, вона не отримала послуг належної якості, оскільки була змушена згодом звернутися за медичною допомогою до приватної клініки.
Внаслідок некваліфікованого оперативного лікування з висічення гранульоми правої ступні, здійсненої лікарем-хірургом КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» їй було завдано фізичний біль і страждання, спричинена моральна шкода, розмір якої вона оцінює у 10 000 грн.
Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2021 року залучено до участі в справі третіх осіб: Департамент охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ТОВ «Європейська медицина».
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано безпідставністю, недоведеністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог.
Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Грущенко С. Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у консультаційному висновку спеціалістів ТОВ «Європейська медицина» чітко вказано, що позивачу встановлений діагноз: вірусна бородавка правої ступні, тобто дане захворювання спричинене певним вірусом, тому саме некваліфіковане оперативне лікування з висічення гранульоми правої ступні КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» завдали позивачу моральної шкоди, що свідчить про наявність причинного зв`язку між діагнозом та оперативним лікуванням відповідача.
Також зазначає, що позивачем не було заявлено клопотання про призначення судової медичної експертизи з тих причин, що в судовому засіданні 19.01.2022 при роз`ясненні судом права заявити таке клопотання позивач та її представник були відсутні, а адвокат Грущенко С. Г. надає безоплатну вторинну допомогу, а тому дані витрати не відшкодовуються.
У відзиві на апеляційну скаргу представник КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» - адвокат Лобов М. О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити за її необґрунтованістю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в амбулаторно-поліклінічний заклад зі скаргами на біль в правій стопі упродовж тривалого часу, наявність утворення на підошовній поверхні правої стопи та була проконсультована лікарем-хірургом ОСОБА_2 . При огляді лікарем встановлений діагноз: вальгусна деформація обох стоп. Інфікований мозоль правої стопи. В асептичних умовах виконана лазерна коагуляція мозоля під місцевим знеболенням. Рекомендовано нагляд хірурга за місцем проживання. Консультація травматолога. Вказане підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого, наданою ПП «Медіасервіс» (а.с. 162).
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4773/2776 (а.с. 169), з 30.08.2020 по 04.09.2020 ОСОБА_1 перебувала та стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» із діагнозом тривалонезагоююча рана правої ступні, стан після амбулаторного видалення мозоля правої ступні 17.08.2020. Показано лікування: хірургічна обробка ран стопи, ревізія. Виписана під нагляд та лікування у сімейного лікаря.
Згідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0483, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Градизької селищної ради амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Пронозівка, за підписом лікаря Чорнухи Ю. В. (а.с. 159), 02 жовтня 2020 року - на дому, ОСОБА_1 було встановлено діагноз: абсцес правої стопи, надано невідкладну допомогу, направлено на консультацію до лікаря-хірурга. 
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6146/4150 (а.с. 177), з 29.10.2020 по 16.11.2020 ОСОБА_1 перебувала та стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька». 
При первинному огляді хірургом, пацієнт (позивач) скаржилася на наявність новоутворення на підошві правої ступні, біль у стопі, кульгавість. З анамнезу захворювання вбачається, що ОСОБА_1 хворіє протягом 3-х місяців після того як їй амбулаторно був видалений мозоль на праві ступні, рана тривало не загоювалася, хвора лікувалася у гнійно-септичному відділені з 30.08.2020 по 04.09.2020, рана загоїлась вторинним натяжінням, але біль та кульгавість не зникли. Госпіталізована до хірургічного відділення з погіршенням стану. При госпіталізації був встановлений діагноз: гранульома правої ступні та показано оперативне лікування в ургентному порядку (а.с. 173). 
З медичної картки стаціонарного хворого № 6146/4150 (а.с. 165) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в день госпіталізації ОСОБА_1 до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», лікарем-хірургом ОСОБА_2 була проведена операція по висіченню гранульоми ступні. Проведено відповідне лікування. Повний діагноз: гранульома правої ступні. Вальгусна деформація правої ступні. 
Цього ж дня висічений під час операції матеріал було направлено на патологогістологічне дослідження, за висновком якого встановлено діагноз – змозоленість (а.с. 178).
Виписана позивач була з відділення хірургії КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» 16 листопада 2020 року у задовільному стані під нагляд та лікування сімейного лікаря за місцем проживання. Рана загоїлась вторинним натяжінням. Рекомендовано прийом препарату.
Також із медичної документації вбачається порушення ОСОБА_1 під час перебування на лікуванні правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я (тютюнопаління, нецензурна лайка, самовільне залишення відділення тощо) (а.с. 176).
Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 0483, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Градизької селищної ради амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Пронозівка, за підписом лікаря Чорнухи Ю. В. (а.с. 159), під час огляду ОСОБА_1 лікарем на дому встановлено наступні діагнози: 05.01.2021 - мозоль право стопи, надано рекомендації; 06.01.2021 - мозоль правої стопи, фурункул правої стопи, надано рекомендації, проведені ін`єкції, надано направлення до лікаря-хірурга; 08.01.2021 - мозоль правої стопи, фурункул правої стопи, надано рекомендації, проведено ін`єкції; 11.01.2021 - мозоль правої стопи, фурункул правої стопи, направлено до хірурга.
З письмових пояснень ТОВ «Європейська медицина» вбачається, що 12 січня 2021 року до лікувального центру звернулася ОСОБА_1 за консультацією лікаря-хірурга. Провівши консультацію та огляд, лікар-хірург Пашаєв Д. А. встановив діагноз: вірусна бородавка на правій ступні. Оскільки ОСОБА_1 наполягала на проведенні оперативного лікування, а саме видаленні бородавки, остання була прооперована. Надані рекомендації (а.с. 72, 73). 26 січня 2021 року були зняті шви, рана загоїлась первинним натяжінням (а.с. 74). 
26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області із заявою про кримінальне правопорушення, в якій просила повести перевірку по факту неналежного виконання службових обов`язків, на її думку, лікарем-хірургом відповідача ОСОБА_2 під час проведення їй операції на нозі 29.10.2020 (а.с. 12).
Листом від 27 січня 2021 року за № 999/115/107101-21, Кременчуцьке РУП ГУ НП в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що її заява не містить ознак кримінального правопорушення, а тому відомості не були внесені до ЄРДР (а.с. 13).
Згодом, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1344 (а.с. 142), з 29.06.2021 по 02.07.2021 ОСОБА_1 перебувала та стаціонарному лікуванні у КНМП «Кременчуцька центральна районна лікаря», де їй 29.06.2021 було проведено хірургічну операцію з видалення доброякісного новоутворення шкіри із гістологічним дослідженням. Основний діагноз: мозолі та омозолілості. Повторно, в цьому медичному закладі позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.08.2021 року по 10.08.2021 (а.с.136). Проведено хірургічну операцію 09.08.2021 з розкриття та дренування абсцесу. Основний діагноз: флегмона пальців кісті та стопи.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказувала, що лікарем-хірургом КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» ОСОБА_2 їй було проведено некваліфіковане оперативне лікування з висічення гранульоми правої ступні 29 жовтня 2020 року, що призвело до необхідності проведення згодом іншої операції з видалення вірусної бородавки правої ступні та подальшого неодноразового лікування у лікувальних закладах, що завдало їй фізичного болю та страждань.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що проведене ОСОБА_1 оперативне втручання 29 жовтня 2020 року, зроблене лікарем-хірургом КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» Драгомирецькою В. В., не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із діагностованою позивачу у ТОВ «Європейська медицина» вірусною бородавкою правої ступні та проведеною операцією з її видалення 12 січня 2021 року, та відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу.
Такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам та узгоджується з нормами права, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).
Для настання деліктної відповідальності за статею 1167 ЦК України необхідна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 466/8242/18 (провадження № 61-943св20) зазначено, що «при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що «причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди)».
Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом в передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні даної справи, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, та дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності факту протиправної поведінки в діях працівника відповідача, причинного зв`язку такої поведінки із заподіяною позивачеві шкодою, та його вини, тому підстав для цивільно-правової відповідальності КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» не має.
Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди заявника з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, в тому контексті, який на думку позивача свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та судового захисту її прав у обраний нею спосіб.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя, четверта статті 12 ЦПК України).
Незважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме особою, до якої пред`явлено позов. 
Судом встановлено, що матеріали справі не містять доказів, які свідчать про протиправність поведінки лікаря-хірурга КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» Драгомирецької В. В. при наданні медичної допомоги  ОСОБА_1 , а доводи позивача щодо її інфікування при проведенні 29.10.2020 операції по висіченню гранульоми правої ступні ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними засобами доказування та спростовуються результатами патогістологічного дослідження від 29.10.2020.  
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грущенка Сергія Григоровича - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                С. Б. Бутенко

Судді                                                                                О. І. Обідіна

        О. В. Прядкіна