ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/11303/21                                        Головуючий у І інстанції - Гаращенко В.В.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Кучми А.Ю., Лічевецького І.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1), в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота щодо не повідомлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання;
- зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота повідомити ОСОБА_1 та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні суду.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав про безпідставне посилання Відповідача, що внаслідок звільнення Позивач втратив право на отримання компенсації за належне для отримання жиле приміщення, оскільки військовослужбовці, які звільнені з військової служби, мають рівні права нарівні з військовослужбовцями, які перебувають на службі.
Позивач вважає, що також повинен бути обов`язково повідомлений офіційно житловою комісією Головного центру ДПСУ про настання права у поточному році на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір, однак Відповідач відповідних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1), яке оформлене протоколом № 7 від 28.10.2021, в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Зобов`язано житлову комісію Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 та прийняти рішення щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
Крім того, Головним центром підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) в апеляційній скарзі вказано, що право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення набувають лише військовослужбовці звільнені за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі.
Відповідач зазначав, що в жовтні 2021 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про надання згоди на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, в період коли кошти на грошову компенсацію до Відповідача не надходили, рішення про формування списків осіб, які мають право на таку компенсацію не приймалося, мова про виплату компенсацію не йшлася, тому Позивачу надано відповідь, що його звернення є передчасним, і як наслідок відмовлено в його зверненні.
На час звернення Позивача, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-ІХ внесено зміни в пункт 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 2011-XII та викладено її в новій редакції, який передбачає право на отримання компенсації при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо військовослужбовці на час звільнення мають вислугу військової служби не менше         20 років.
Відповідач вважає, що закон зворотної дії не має, тому під дію вказаної норми підпадають військовослужбовці, які звільняються і мають вислугу 20 років, але тільки ті, які звільняються після внесених змін в пункт 9 статті 12 Закону 2011-XII.
Відповідач також вказав, що Позивач звільнений з військової служби за контрактом у запас. На день звільнення Позивачу не виповнилось 60 років, тому відсутні підстави вважати його звільненим у відставку.
На думку Відповідача, повноваження щодо письмового інформування військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір покладається на Відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити таке інформування Позивача - відсутні.
Наведене на думку Відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову повністю.
Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки Відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Начальника головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота «Про особовий склад» від 13 серпня 2019 року № 359-ос ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України 13 серпня 2019 року з посади Заступника начальника польового центру забезпечення освітнього процесу за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Як вбачається з Витягу з протоколу засідання житлової комісії головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота  від 30 вересня 2021 року № 6 Позивача зараховано на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, датою перебування на такому обліку - 28.07.2000, складом сім`ї п`ять осіб.
Відповідно до Витягу зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку Головного центру Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) з 01.01.2020 по 31.12.2001 станом на 01.12.2021, Позивач перебуває у вказаному списку за № 47, дана зарахування на квартирний облік  - 27.07.2000 першочергово.
04.10.2021 Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив розглянути його згоду на отримання грошової компенсації за належне його сім`ї для отримання жиле приміщення, а також письмово проінформувати Позивача та членів його сім`ї про право на отримання компенсації та її орієнтовний розмір.
Рішенням засідання житлової комісії головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, оформленим протоколом від 28 жовтня 2021 року № 7, зокрема Позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Як вбачається із вказаного рішення, заява Позивача від 04 жовтня 2021 року є передчасною, так як, кошти на грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення до Головного центру підготовки особового складу не надходили, відсутні відомості про інформування житловою комісією Головного центру підготовки особового складу заявника про настання його черги.
В переліку осіб, що мають право на грошову компенсацію відповідно до Порядку відсутня така категорія осіб, як звільнені з військової служби за сімейними обставинами, тому підполковник запасу ОСОБА_1 не має права на отримання грошової компенсації відповідно до Поряду визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2015 року № 728.
Вважаючи, бездіяльність Відповідача щодо не повідомлення Позивача та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання протиправною, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у наданні компенсації може слугувати лише зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Всупереч наведеному, в рішенні житлової комісії Відповідача, яке оформлене протоколом № 7 від 28.10.2021, вказано інші підстави для відмови у виплаті компенсації, зокрема відсутність права на її отримання, що суперечить нормам п. 6 Поряду визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2015 року № 728 (далі - Порядок № 728) та ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня         1991 року № 2011-XII.
Суд першої інстанції зазначив, що Позивач не вірно обрав спосіб захисту порушеного права, оскільки за наявності нескасованого рішення житлової комісії про відмову в наданні компенсації вартості житла, вирішення питання про зобов`язання Відповідача повідомити Позивача про настання черги на отримання житла є передчасним.
Як наслідок, суд першої інстанції для повного захисту прав Позивача вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Відповідача, яке оформлене протоколом № 7 від 28.10.2021, в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за належне для отримання житлове приміщення; зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 та прийняти рішення щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон          № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 9 ст. 12 Закону № 2011-XII, в редакції чинній на час зарахування Позивача на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов (30.09.2021) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Таким чином, особи, які на дату звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років залишаються на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Як вбачається з Витягу з наказу Начальника головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота від 13.08.2019 № 359-ос на дату виключення Позивача зі списків особового складу, його вислуга років становила 24 повних роки.
Отже, на дату зарахування Позивача на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (30.09.2021), останній мав необхідну вислугу років, яка дає право на отримання житлового приміщення або компенсацію його вартості.
У зв`язку із наведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності доводів Відповідача, що до спірних правовідносин слід застосовувати норму Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII, в редакції, чинній на дату звільнення Позивача, оскільки останній саме Відповідачем включений безпосередньо до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов зі спливом більше ніж двох років з дати звільнення. Таким чином, станом на 30.09.2021 Відповідач не заперечував наявність права Позивача на отримання житлового приміщення або компенсації його вартості.
Щодо доводів Відповідача, що право на отримання житлового приміщення або компенсації його вартості поширюється виключно на діючих військовослужбовців, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що норма ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII передбачає право військовослужбовців звільнених у запас залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, з чим погоджується колегія суддів.
На підставі наведеного, Позивач на рівні з іншими військовослужбовцями має право на одержання житла з державного житлового фонду або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.
Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей) визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472           (далі - Інструкція № 380).
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції № 380 військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Розділом VIII Інструкції № 380 визначено порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Згідно з п.п. 1-5 розділу VIII Інструкції № 380 військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення (далі - грошова компенсація).
Визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728.
На підставі аналізу кількісного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України, ГКЕУ за пропозиціями КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах для виплати грошової компенсації.
Протягом I кварталу після затвердження кошторису Міноборони ГКЕУ готує проект розподілу видатків між військовими частинами, військовими комісаріатами та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, який подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Після затвердження розподілу видатків ГКЕУ доводить обсяги виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів для організації відповідної роботи щодо виплати грошової компенсації.
Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.
Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.
Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.
Аналогічні за змістом положення щодо механізму забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей) визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року за № 344/35966              (далі - Інструкція № 26).
Розділом VІІ Інструкції № 26 визначено порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Відповідно до п.п. 3-9 розділу VІІ Інструкції № 26 на підставі аналізу кількісного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, Адміністрація Держприкордонслужби під час планування видатків на середньостроковий період визначає щорічну потребу в коштах для виплати грошової компенсації.
Після затвердження розподілу видатків Адміністрація Держприкордонслужби інформує щодо обсягів виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік регіональні управління, органи Держприкордонслужби для організації відповідної роботи з виплати грошової компенсації.
Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, в яких настала черга на отримання жилих приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) щодо отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку надання грошової компенсації, та письмове зобов`язання щодо вивільнення та здачі утримуваного житла, а також здійснення повних розрахунків за спожиті комунальні послуги та енергоносії, в місячний строк з дати перерахування їм на рахунок коштів.
Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.
Рішення житлової комісії (об`єднаної житлової комісії) затверджується керівником органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія, та оформлюється наказом, в якому зазначаються підстави для надання компенсації, склад сім`ї, на який вона надається.
На підставі наказу керівника органу Держприкордонслужби щодо надання військовослужбовцям грошової компенсації житлова комісія готує список виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 25) (далі - список виплати грошової компенсації) разом з розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 26) (далі - розрахунок) окремо на кожного військовослужбовця.
За наявності у військовослужбовця права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв. м.
Списки виплати грошової компенсації (у 3 примірниках), затверджені керівником органу Держприкордонслужби, надсилаються до Адміністрації Держприкордонслужби для погодження.
Разом із списками виплати грошової компенсації до Адміністрації Держприкордонслужби надсилаються розрахунки на кожного військовослужбовця (у 3 примірниках), облікова справа військовослужбовця, витяг з наказу керівника органу Держприкордонслужби про надання грошової компенсації, витяг з протоколу засідання житлової комісії (об`єднаної житлової комісії).
Список виплати грошової компенсації та інші документи розглядаються на засіданні житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби по кожному військовослужбовцю окремо.
За результатами розгляду списків виплати грошової компенсації житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження виплати грошової компенсації; відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням підстави такої відмови.
Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.
Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення встановлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728            (далі - Порядок № 728).
Згідно з п. 2 Порядку № 728 дія цього Порядку поширюється на:
- військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;
- осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;
- сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;
- сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.
Пунктом 3 Порядку № 728 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Згідно з п. 5 Порядку № 728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Відповідно до п. 10 Порядку № 728 житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.
Згідно з п. 11 Порядку № 728 для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:
- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;
- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);
- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;
- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);
- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);
- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);
- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);
- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;
- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;
- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.
Разом з тим, пунктом 12 Порядку № 728 встановлено, що житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.
Відповідно до п. 6 Порядку № 728 підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Отже Порядком № 728 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема: зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень п. 6 Порядку № 728.
Як вбачається з рішення житлової комісії Відповідача, оформленого протоколом від 28 жовтня 2021 року № 7, Позивачу відмовлено у виплаті компенсації на підставі Порядку  № 728.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що підставою для відмови у виплаті компенсації Відповідач вказав на відсутність у Позивача права на її отримання, що суперечить нормам п. 6 Порядку № 728.
Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо виходу за межі позовних вимог та обрання способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправним і скасування рішення Відповідача, оформленого протоколом від 28.10.2021 № 7 в частині відмови Позивачу у виплаті компенсації за належне для отримання жиле приміщення, зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 та прийняти рішення щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не врахував судову практику у подібних правовідносинах у справах № 712/1485/20, № 712/2387/20,                № 580/3137/21, № 580/4375/21, № 260/764/21.
Проте, у вказаних справах судового рішення Верховним Судом прийнято не було, а колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга Відповідача не містить.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1), викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1) залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      А.Ю. Кучма

                                                                                                        І.О. Лічевецький