УХВАЛА

18 липня 2022 року 
м. Київ
справа №580/6258/21
адміністративне провадження № К/990/17673/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо застосування червня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації його грошового забезпечення за період з 31 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за указаний період включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, в сумі 33351,49 грн, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44); визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2019 року включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4344,31 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17    липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078);  зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у сумі 4434,27 грн за період з 01    березня 2018 року по 23 грудня 2019 року включно, в сумі 56229,89 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини 1498 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження  військової служби з 31 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби за період з 31 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008    року. У задоволенні іншої частині позову відмовлено.
08 липня 2022 року представник ОСОБА_1  - Дяченко О.В. подав касаційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить переглянути і скасувати оскаржені судові рішення в частині відмови в позові та задовольнити позов у повному обсязі. 
Предметом спору у цій справі є перерахунок індексації грошового забезпечення та стягнення компенсації.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.
У касаційній скарзі заявник зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивача.
Суд відхиляє такі доводи через їхню необґрунтованість, так як вирішуючи спір та відмовляючи в позові в частині нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2019 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації, суди виходили з того, що з березня 2018 року збільшилося грошове забезпечення позивача, а отже і змінився базовий місяць. Крім того відповідач надав докази, що з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року індексацію позивачу виплачено. У касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав на спростування висновків судів першої та апеляційної інстанції, а аргументи представника заявника зводяться до наявності у позивача права на отримання індексації у фіксованому розмірі та обов`язку відповідача виплатити її незалежно від значення індексу споживчих цін. 
У касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав на спростування висновків судів першої та апеляційної інстанції в цій частині, а аргументи представника ОСОБА_1 зводяться до обов`язку виплатити індексацію грошового забезпечення незалежно від значення індексу споживчих цін та посилань на те, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.
Крім того, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, установлених у кожному конкретному випадку. Водночас мотиви представника заявника зводяться до загальних посилань на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", проте не конкретизує норми, що потребує такого висновку та не наводить вмотивованих підстав, як саме висновок Верховного Суду щодо цієї норми буде мати вплив на вирішення подібних спірних правовідносин.
Так, аргументи представника ОСОБА_1 зводяться до фраз щодо порушення прав військовослужбовців під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, створення соціальної напруги між ними, через отримання різних сум виплат та великої кількості подібних справ, що перебувають на розгляді у судах, обов`язку держави вжити усіх заходів для забезпечення реалізації прав на виплату індексації грошового забезпечення та загальних висловлювань щодо порушення принципу юридичної визначеності, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини. Заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише посилається на загальні критерії розрахунку сум індексації, з наведенням власних розрахунків, без системного зв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальний характер. 
Суд також не бере до уваги доводи представника заявника щодо позбавлення позивача можливості спростувати обставини в частині встановлення базового місяця за період проходження  військової служби з 31 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року та виплати фіксованих сум індексації, так як питання базового місяця вирішено на користь позивача. Водночас представник ОСОБА_1 не навів об`єктивних мотивів як саме висновки суду в частині інших вимог і у цій справі можуть вплинути в майбутньому на розгляд інших справ (які він не указав) і які обставини, встановлені оскарженими рішеннями він не зможе спростувати. Тому підстави для відкриття касаційного провадження, з посиланням на підпункт "б" частини п`ятої статті 328 КАС України відсутні. 
Інші аргументи скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська