Справа № 465/7142/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 33/811/279/22                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Цімура Яромира Володимировича на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2022 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Цімура Я.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`янсто шість) грн. 20 коп. судового збору.
       Згідно постанови судді,  29.08.2021 о 04 год. 10 хв. у місті Львові по вулиці Володимира Великого, 4, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Golf н.з.  НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. 
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Цімур Я.В. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки ухвалена з неповним з`ясуванням та невідповідністю обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП. Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Звертає увагу на те, що водію не було роз`яснено порядок огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не допитав свідків події.
       Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
       Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Цімура Я.В. про розгляд справи у відсутності правопорушника та задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
       Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.
               Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №199220 від 29 серпня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом події, та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень та підпису останній відмовився.
       Що стосується доводів апелянта в апеляційній скарзі щодо недотримання поліцією вимог ст. 256 КУпАП, то такі апеляційний суд не приймає до уваги, з наступних підстав.
       Так, з наявного протоколу вбачається, що при його складенні працівниками поліції дотримано вимог щодо його змісту та форми, такий відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. 
       При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
       Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Відповідно до вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
       А тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
       Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. 
       Що стосується, доводів адвоката Цімура Я.В. про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, то апеляційний суд оцінює такі критично, вважає їх такими, які направлені на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки крім наведених мотивів з даного приводу в постанові судді, з якими погоджується апеляційний суд, факт керування транспортним засобом підтверджується і постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №159409, складеною 29 серпня 2021 року інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Майхером Б.Б. стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП на підставі якої накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, який правопорушник сплатив, як ствердив захисник ОСОБА_1 - адвокат Цімур Я.В. 
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції, згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника  ОСОБА_1 – адвоката Цімура Яромира Володимировича – залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного  суду  м.Львова від 07 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік – залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.