ПОСТАНОВА 
іменем України

12 квітня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/3288/21
провадження № 22-ц/4809/606/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

учасники справи: 
позивач -    ОСОБА_1 ,
відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 лютого 2022 року у складі судді Іванової Н.Ю., 

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1  звернувся в суд з позовом до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_2 ) про стягнення пені.
В обґрунтування позову вказав, що у вересні 2018 року між ним та ФОП ОСОБА_2 були укладені два договори: 1) на виготовлення та подальше встановлення віконно-балконного блоку; 2) на виготовлення та подальше встановлення (облаштування) дерев`яного балкону. Строк виконання першого договору визначений з 15 по 20 жовтня 2018 року; строк виконання другого договору з 31 жовтня по 10 листопада 2018 року. Перший договір був виконаний з деяким запізненням, а саме 12 листопада 2018 року, але все ж таки виконаний. По другому договору ним здійснена часткова оплата (аванс) в сумі 4000 грн, залишок - 5595 грн. Повна оплата замовлення проводиться перед початком встановлення. Підтвердженням прийняття замовлення приватним підприємцем ОСОБА_2  є письмові документи - замовлення №22 і №23 з підписами сторін. У зв`язку з тривалим невиконанням підрядником своїх зобов`язань замовник був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2020 року по справі № 404/25/20, позовні вимоги  ОСОБА_1  доФОП  ОСОБА_2  були задоволені частково, договір побутового підряду між сторонами розірваний та з відповідача на користь позивача стягнуто 4000 грн збитків (аванс) і 4000 грн пені. Відмолено у стягненні 4000 грн моральної шкоди та 132 грн 16 коп 3% річних. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року рішення Кіровського районного суду від 31 серпня 2020 року змінено шляхом викладення його мотивувальної частини щодо невідшкодування моральної шкоди в редакції постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін. При первісному зверненні до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою 29 грудня 2019 року позивач нарахував та обчислив пеню за період 365 днів з урахуванням 258 ЦК України, тобто з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року. 31 березня 2021 року подав нову позовну заяву про стягнення з відповідача пені за період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року. Тому, вказав, що з урахуванням зазначеного в позовній заяві по справі № 404/25/20 строку нарахування пені (365 днів з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року), нових позовних заяв і нового строку нарахування пені та того факту, що порушення відповідачем свого обов`язку є триваючим і закінчилось лише 01 грудня 2020 року, позивач нараховує пеню за 31 календарний день з 1 травня 2020 року по 31 травня 2020 включно. Тому, 9595 грн (вартість роботи, послуги) х 3% = 287 грн 85 коп (за один день) х 31 день = 8923 грн 35 коп (загальна сума пені).
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь 8923 грн 35 коп пені за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року.
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 лютого 2022 року позов залишено без задоволення.
Не погодившись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі. 
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що позивач у вересні 2018 року уклав з ФОП ОСОБА_2 два договори: на виготовлення та подальше встановлення віконно-балконного блоку та на виготовлення та подальше встановлення (облаштування) дерев`яного балкону. Строк виконання першого договору визначений з 15 по 20 жовтня 2018 року, строк виконання другого договору з 31 жовтня по 10 листопада 2018 року.
Перший договір був виконаний 12 листопада 2018 року. По другому договору позивачем була здійснена часткова оплата (аванс) у сумі 4000 грн, залишок становив 5595 грн. Повна оплата замовлення проводиться перед початком встановлення. Підтвердженням прийняття замовлення ФОП ОСОБА_2 є письмові документи - замовлення №22 і №23 з підписами сторін.
У зв`язку з тривалим невиконанням умов договору відповідачем позивач звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення з збитків, процентів, пені та моральної шкоди, просив розірвати договір підряду та стягнути збитки у розмірі 4000 грн, а саме сплачений аванс, проценти за безпідставне збереження грошей у розмірі 132,16 грн, пеню у розмірі 105065,25 грн, моральну шкоду у розмірі 4000 грн та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 серпня 2020 року по справі №404/25/20 позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір побутового підряду, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 у вересні 2018 шляхом видачі письмового замовлення №23. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс у розмірі 4000 грн та пеню в розмірі 4000 грн. У задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн, процентів у розмірі 132,16 грн, пені у розмірі 101065,25 грн. Вирішено питання судових витрат (а.с.4-10).
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 серпня 2020 року змінено, викладено його мотивувальну частину щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.11-14).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у цій справі суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року, оскільки звертаючись до суду з позовом про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди у справі №404/25/20 за його позовом до ФОП ОСОБА_2 , позивач цим правом вже скористався згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (у тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Верховного суду від 19 грудня 2019 року по справі №916/1041/17). 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, рішення Кіровського районного суду міста Кіровоградавід 31 серпня 2020 року по справі №404/25/20 має преюдиційне значення у цій справі та встановлені у ньому обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
Як встановлено судом першої інстанції при первісному зверненні до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою у грудні 2019 року позивач нарахував та обчислив пеню у розмірі 105065,25 грн за період 365 днів відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.258, згідно з якою позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тобто з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року - дня звернення до суду з позовом у справі №404/25/20, та судом першої інстанції було частково задоволено позовні вимоги, у тому числі і про стягнення пені за визначеним позивачем періодом, та зменшено розмір пені з 105065,25 грн до 4000 грн.
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 зазначив, що з урахуванням зазначеного в позовній заяві по справі №404/25/20 строку нарахування пені (365 днів з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року), нових позовних заяв та нового строку нарахування пені та того факту, що порушення відповідачем свого обов`язку є триваючим і закінчилось лише 01 грудня 2020 року, позивач нараховує пеню за 31 календарний день з 1 травня 2020 року по 31 травня 2020 включно. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені складає 8923 грн 35 коп (9595 грн (вартість роботи, послуги) х 3% = 287 грн 85 коп (за один день) х 31 день).
Згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення, споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі (абз.2 ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»).
За змістом ст.ст.546, 549, 611 ЦК України неустойка с видом забезпечення виконання зобов`язання та мірою цивільно-правової відповідальності. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов правильного висновку про те, що підстави для стягнення з відповідача пені за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року відсутні, оскільки звертаючись до суду з позовом про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди, правом для стягнення пені за 365 днів, що передують зверненню до суду,позивач вже скористався та рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда №404/25/20 від 31 серпня 2020 року по справі №404/25/20 вже було вирішено питання про її стягнення. Повторне звернення та визначення нового періоду для стягнення неустойки законодавством не передбачено.
Саме такий висновок зазначений в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, тому доводи позивача про застосування судом строків позовної давності у цій справі є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи.
Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, зводяться до дублювання доводів позову, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 лютого 2022 року- без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2022 року.
Головуючий суддя         О.І. Чельник
Судді C.М. Єгорова                                                                                          В.В. Черненко