ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15983/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській  області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року (суддя Букіна Л.Є., м. Дніпро, повний текст додаткового рішення складено 10.12.2021 року) в справі №160/15983/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,-

в с т а н о в и в:
           01.12.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті остаточного розрахунку при звільненні у день звільнення; стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2020 року по 28.10.2020 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні у день звільнення зі служби у поліції; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за період із 01.10.2020 року по 28.10.2020 у сумі 20587 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім), 28 грн.
           15.03.2021 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про розподіл судових витрат, просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 15400,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року заява про розподіл судових витрат залишена без розгляду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 року ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року залишена без змін.
Постановою Верховного Суду від 28.10.2021 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 року скасовано, справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021 року стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судові витрати в розмірі 6000,00 грн.
Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не погоджуючись з додатковим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення про розподіл судових витрат. Апелянт вказував, що у позивача відсутні підстави для стягнення 6000,00 грн., тим більше для стягнення заявленої суми 15400,00 грн., оскільки сума не є співмірною для справи такої складності, не доведено, що було витрачено багато часу на надання послуг. В акті здачі-приймання виконаних робіт зазначено про надання професійної допомоги з подання позову, надання відповіді на відзив, однак не конкретизовано, яка робота проведена, скільки часу витрачено на надання правової допомоги. 
Суд першої інстанції приймаючи додаткове рішення дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі. Витрати на правову допомогу здійснюються у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснення витрат. Суд першої інстанції вказував, що позивачем та його предстанвиком не надано належні документи на підтвердження оплати адвокатських послуг в рамках справи, зі змісту наданих квитанцій неможливо встановити, що кошти були сплачені саме за правничі послуги та саме в рамках розгляду справи, а не іншої справи. Складання та подача адвокатських запитів не може вважатися правничою допомогою пов`язаною саме з розглядом справи в суді першої інстанції. Суд першої інстанції вказував, що заявлена позивачем сума витрат на професійну допомогу у розмірі 15400 грн., не є співмірною зі складністю спору та предметом доказування у справі та крім того, задоволення клопотання у повному обсязі призведе до надмірного тягару суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову. 
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно частин 1 – 3 ст. 132, частин 1 – 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 21.10.2020 року, укладений з адвокатом ПодкопаєвоюІ.А. Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, сторони домовились про представництво, надання інших видів правової допомоги клієнту у справі про «визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області протиправною та стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні в суді першої інстанції», представництво полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в судах, інші види правової допомоги спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта.
 Згідно акту від 10.03.2021 року про надання послуг № 1, ОСОБА_1 отримав від адвоката Подкопаєвої І.А. правову допомогу, виконано роботу по складанню та поданню адвокатського запиту від 21.10.2020 року за вих. 2110/01, що оцінено у 500,00 грн., складання та подання адвокатського запиту від 24.11.2020 року за вих. № 2411/02, що оцінено у 500,00 грн., складанню та поданню позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною, що оцінено у 3500,00 грн., складанню та поданню клопотання про витребування доказів, що оцінено у 800,00 грн., складанню та поданню відповіді на відзив, що оцінено у 3500,00 грн., участі у судовому засіданні 23 лютого 2021 року в режимі відеоконференції, що оцінено у 2500,00 грн., складанню та поданню письмових пояснень щодо розрахунку середнього заробітку, що оцінено у 800,00 грн.,  участі в судовому засіданні 09 березня 2021 року в режимі відеоконференції, що оцінено у 2500,00 грн., складанню та поданню заяви про розподіл судових витрат, що оцінено у 800,00 грн.
Надано рахунок на оплату № 1 від 10.03.2021 року. 
У якості доказів оплати за отриману правничу допомогу, позивач долучив копію квитанції № 2020124 від 16.03.2021 року про сплату адвокату Подкопаєвій І.А. 8000,00 грн. як гонорару. Надано копію дублікату квитанції № 0.0.2065519795.1 від 24.03.2021 року про сплату ОСОБА_2 7400,00 грн. з призначенням «за надання послуг».
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі – не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.
Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивач  на виконання вимог ст. 134 КАС України повинен надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, наявний акт прийому-передачі виконаних робіт не вказує скільки часу адвокатом була витрачено на надання правової допомоги позивачу та які спеціальні уміння застосовано. Надані послуги «консультування уповноважених представників клієнта щодо можливих шляхів судового захисту порушеного права, стратегії ведення такої справи у суді, обсягу доказів та джерел їх збирання, аналіз норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, аналізу судової практики судів України із застосування норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, з метою виявлення обставин, що підлягають  встановленню та дослідженню у ході розгляду такої справи, аналіз судової практики вищих судових інстанцій в ієрархії судової влади України з метою виявлення правових позицій таких судових інстанції з розгляду даної категорії справ, аналіз судової практики розгляду подібних справ Дніпропетровським окружним адміністративним судом» є загальними, не конкретизовано яку ж роботу у сфері права справді проведено, охоплюють послуги з підготовки позовної заяви, відповіді на відзив, які пов`язані з оскарженням рішення.
Встановлено, що адвокатом Подкопаєвою І.А. було підготовлено та подано до суду позов з додатками від імені ОСОБА_1 , загальним обсягом 25 арк.
Головним управління Національної поліції в Дніпропетровській області було подано до суду відзив на позов. Адвокатом було підготовлено відповідь на відзив, обсягом 2 арк., яка не є обов`язковою згідно вимог КАС України. Варто вказати, що оскільки адвокат Подкопаєва І.А. готувала позов, проводила аналіз практики, вивчала докази, складання відповіді на відзив, не потребувало додаткового вивчення матеріалів справи, збирання доказів, їх аналіз тощо.
Встановлено, що адвокат Подкопаєва І.А. приймала участь у двох судових засіданнях у режимі відеоконференції у судових засіданнях, 16.02.2021 року, яке тривало 11 хвилин та 09.03.2021 року, яке тривало 37 хвилин. Слід звернути увагу, що адвокат приймала участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. 
Адвокатом Подкопаєвою І.А. від імені ОСОБА_1 подавались заяви про витребування доказів, про ознайомлення з матеріалами справи, про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Подані заяви не є обов`язковими документами для розгляду справи. 
Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.  
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише  витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі   «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Згідно частин 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.  Предмет спору не є значно важким, не потребує значних правових знань чи умінь. 
Позивач  не виконав вимоги ст. 134 КАС України, не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, проте наявний акт з їх описом. Наявні квитанції як доказ сплати коштів.
Проте, надані адвокатом послуги у частині, такі як подання адвокатських запитів, не мають відношення до розгляду позову по суті, не є правовою допомогою, яку позивач отримує від адвоката та без залучення адвоката такі дії здійснити самостійне не може. 
При розподілі судових витрат – витрат на правову допомогу, необхідно враховувати складність справи. 
Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 , з урахуванням складності справи, доведеності надання послуг, підлягають кошти у розмірі 3000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу (підготовка, складання позовної заяви, участь у судових засіданнях), які у зв`язку з задоволення вимог позивача, підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
При вирішені спору щодо зменшення суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленим у постановах від  22.12.2020 року у справі №520/8489/19, від 14.12.2020 року у справі №320/4885/20, від 11.12.2019 року у справі №545/2432/16-а.
Суд першої інстанції з певним обґрунтуванням суми, заяву про розподіл судових витрат задовольнив частково, проте не звернув увагу на ціну позову, предмет спору, без встановлення необхідності залучення послуг адвоката, необхідності у написанні відповіді на відзив, невірно визначив належну суму судових витрат на правову допомогу. 
Додаткове рішення суду першої інстанції слід змінити у частині стягнення за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати, як витрати на правничу допомогу.  
Керуючись  ст. 132,  139, 252, 315, 317, 322, 325, 328  КАС України, суд,- 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управлення Національної поліції в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року в справі №160/15983/20 – змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини з наступним змістом: «Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлення Національної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108866) витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок)». 
В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова