УХВАЛА
21 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 663/3447/19
провадження № 51-1143ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року щодо нього, 
встановив:
Касаційну скаргу  подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому особа, яка подала касаційну скаргу, заперечуючи законність судових рішень має конкретно вказати у чому полягають допущені, на її думку, порушення норм права, що відповідно до ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не наведено обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень.
У касаційній скарзі засуджений наводить лише доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження та правової оцінки доказів, наданої судами першої та  апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не  містить вимоги про те, яке саме рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Також, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії оскаржуваних судових рішень.
Суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право звернутися через адміністрацію виконавчої установи до відповідного Центру з надання безоплатної правової допомоги для отримання кваліфікованої правової допомоги адвоката при виготовленні тексту касаційної скарги.  
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року щодо нього,  залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                      ОСОБА_3