УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/1924/21 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г. 
Категорія 82 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Кузьменко А.О.
з участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» 
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Г.
у цивільній справі №273/1924/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування, пені та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила  стягнути з відповідача на її користь: страхове відшкодування в розмірі 100000 грн.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 6 080 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В обґрунтування поданого позову зазначала, що 14.12.2017 року її син ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» уклали договір добровільного страхування від нещасних випадків. Строк дії договору з 28.12.2017 року до 27.12.2027 року. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи. Нещасним випадком вважається, зокрема, і утоплення. Розмір страхової суми на випадок смерті становить 100 000 грн. 16.12.2019 року близько 10:00 на водоймі, яка розташована в с. Дубовик Радомишльського району Житомирської області, було виявлено труп сина позивача ОСОБА_2 без ознак насильницької смерті. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_2 настала в результаті утоплення. Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті сина, звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, однак ПрАТ «СК «УНІКА» відмовила у такій виплаті, посилаючись на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи у крові померлого ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,42%. У зв`язку з цим відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_2 в момент настання нещасного випадку перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено на підставі п. 3.2. договору та п. 5.1.4. Правил ПрАТ «СК «УНІКА». Однак, згідно з п. 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради УРСР 25.04.1974 року, у всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або на літр повітря, що видихається. Тому, це єдина норма матеріального права, яка підлягає застосуванню при визначенні стану алкогольного сп`яніння і повинна становити 0, 25 мл. на літр повітря, яке видихається, що згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача страхове відшкодування, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та завдану моральну шкоду.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування (страхову виплату) в розмірі 100 000 гривень, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1 690 гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в дохід держави судовий збір в розмірі 1343 гривень 19 копійок; у іншій частині судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У поданій апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «Страхової компанії «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки умовам договору страхування та вимогам спеціального закону – Закону України «Про страхування». Так, між ПАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 14.12.2017 року укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків №050164/1213/1333078300 (далі-Договір). Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з випадком, що стався із Застрахованою особою, а саме, смерть страхувальника/ Застрахованої особи. Проте, відповідно до наданого позивачем Висновку експерта №175 встановлено, що у крові ОСОБА_2 етиловий спирт виявлено в концентрації 0,42 проміле. Тобто, на момент настання нещасного випадку страхувальник перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Висновком експерта. 
Зазначає, що згідно п.3.2.Умов Договору, страховим випадком не визначається наслідки нещасних випадків, які сталися як результат або під час вживання страхувальником\застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних речовин, прекурсорів, а також отруєння сурогатами алкоголю, перебування на момент настання нещасного випадку в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння. Отже, перебування застрахованої особи під час отримання травми у стані алкогольного сп`яніння є самостійною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відтак, даний випадок відповідно до умов Договору не визначається страховим та є виключенням, обов`язку щодо сплати страхового відшкодування у страховика не виникає.
Вважає, що посилання суду першої інстанції у своєму рішенні на методичні вказівки «Про судово-медичну діагностику смертельних отруєнь етиловим алкоголем і помилки, що допускаються при цьому», затверджену Міністерством охорони здоров`я СРСР 03.07.1974 року, є необгрунтованими, оскільки носить рекомендаційний характер для судових експертів. Таким чином, страховий випадок згідно Договору не відбувся, тож відповідач не має правових підстав для здійснення страхової виплати.
Щодо задоволення позовних вимог про відшкодування страховиком моральної шкоди у розмірі 5000 грн. зазначає, що між сторонами у справи виникли договірні правовідносини, на підставі яких кожна сторона взяла на себе виконання певних зобов`язань, що виключає застосування до даних правовідносин статті 1167 ЦК України. Такий аналогічний правовий висновок узгоджено у Постанові Верховного суду від 22 травня 2019 року у справі 761/15305/15-ц.
Зазначає, що підставою для стягнення моральної шкоди є делікт, за порушення договору моральна шкода не стягується, в тому числі й при порушенні прав споживачів, вказана правова позиція Верховного Суду України викладена у справі №6-1575цс16 від 9 листопада 2016 року. Так, відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом».
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 14.12.2017 року між сином позивача - ОСОБА_2 та ПрАТ «Страховою компанією «УНІКА» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків. Строк дії договору з 28.12.2017 року до 27.12.2027 року. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи. Нещасним випадком вважається, зокрема, і утоплення. Розмір страхової суми на випадок смерті становить 100 000 грн. У разі несвоєчасного здійснення страхової виплати при настанні страхового випадку страховик сплачує пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожний день затримки, але не більше 10% суми, належної до сплати (пункти 4.1., 5., 8.1., 9. Договору, а.с. 14-15).
Згідно з п.3.2. договору страховими випадками не визнаються наслідки нещасних випадків, які сталися як результат або під час вживання страхувальником/застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних речовин, прекурсорів, а також отруєння сурогатами алкоголю (крім випадків насильницького застосування даних речовин по відношенню до застрахованої особи третіми особами), перебування на момент настання нещасного випадку у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння.
Аналогічні положення містяться у п. 5.1.4. Правил добровільного страхування від нещасних випадків, затверджених 20.06.2007 року Головою Правління ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» з наступними змінами, затвердженими Головою Правління ПрАТ «СК УНІКА» 22.04.2010 року, 07.07.2011 року, 07.10.2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2019 року близько 10:00 на водоймі, яка розташована в с. Дубовик Радомишльського району Житомирської області, було виявлено труп сина позивача ОСОБА_2 без ознак насильницької смерті.
Відповідно до довідки про причину смерті № 2075 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у зв`язку з утопленням та зануренням у воду (а.с. 7).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №175 від 24.02.2020 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Смерть ОСОБА_2 настала в результаті утоплення у воді. У крові виявлено етиловий спирт у концентрації 0,42 проміле (а.с. 9-12).
Позивач звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.
Однак, листом ПрАТ «СК «УНІКА» від 05.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 3.2. договору добровільного страхування від нещасних випадків та п. 5.1.4. Правил, оскільки на момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта у крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,42 проміле) (а.с. 13).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.
Так, 14.12.2017 року між сином позивача - ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків (індивідуальний) №050164/1213/1333078300 (далі-Договір). Цього ж дня підписані між сторонами «Інші умови договору», які є додатком та невід`ємною частиною договору. Строк дії договору з 28.12.2017 року до 27.12.2027 року. 
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом.
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (ст.26 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною 1 ст. 991 ЦК України передбачено підстави для відмови у здійсненні страхової виплати. Згідно ч. 2 цієї статті ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
Судом встановлено, що предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи. Нещасним випадком вважається, зокрема, утоплення. Розмір страхової суми на випадок смерті становить 100 000 грн. У разі несвоєчасного здійснення страхової виплати при настанні страхового випадку страховик сплачує пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожний день затримки, але не більше 10% суми, належної до сплати (пункти 4.1., 5., 8.1., 9. Договору, а.с. 14-15).
Відповідно до п. 3.2. договору («Інші умови договору») страховими випадками не визнаються наслідки нещасних випадків, які сталися як результат або під час вживання страхувальником/застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних речовин, прекурсорів, а також отруєння сурогатами алкоголю (крім випадків насильницького застосування даних речовин по відношенню до застрахованої особи третіми особами), перебування на момент настання нещасного випадку у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку судово-медичної експертизи № 175 від 24.02.2020 року у крові покійного виявлено етиловий спирт у концентрації 0,42 проміле (а.с. 9-12).
Кількісний показник алкоголю в крові для визначення стану сп`яніння врегульовано у п.7 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінні або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так, п.7 Інструкції передбачено, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Оскільки зазначеним нормативним актом врегульовано подібні за змістом відносини, які визначають кількісний показник алкоголю в крові для встановлення стану сп`яніння, тому останні підлягають застосуванню до спірних правовідносин на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України (аналогія закону).
Таким чином, перебування ОСОБА_2 під час утоплення у стані алкогольного сп`яніння відповідно до умов Договору не визнається страховим та є виключенням, а тому не може бути підставою для сплати страхового відшкодування Страховиком.
Щодо часткового стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1 690 гривень апеляційний суд із вказаним висновком не погоджується зазначаючи наступне.
Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до п. 8.2. договору добровільного страхування від нещасних випадків від 14.12.2017 року у разі несвоєчасного здійснення страхової виплати при настанні страхового випадку страховик сплачує пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожний день затримки, але не більше 10% суми, належної до сплати (а.с. 15).
Тому страхова компанія обґрунтовано відмовила у виплаті страхового відшкодування, з урахуванням вимог ст. 992 ЦК України та п. 8.2. договору.
Апеляційний суд вважає, що оскільки відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, то підстав для стягнення пені, яка є похідною вимогою, також немає.
Також колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.
Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню     у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Договором страхування №050164/1213/1333078300 не передбачено обов`язку страхової компанії здійснювати відшкодування моральної шкоди у разі порушення нею зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вказана стаття регулює питання відшкодування моральної шкоди у недоговірних зобов`язаннях.
Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли договірні правовідносини, на підставі яких кожна сторона взяла на себе виконання певних зобов`язань, що в свою чергу виключає застосування до даних правовідносин статті 1167 ЦК України, тому висновки про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди на підставі статті 1167 ЦК України є помилковими.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені в постанові суду від 22 травня 2019 року у справі №761/15305/15-ц.
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, не повно дослідив наявні у справі докази та не надав їм належну оцінку згідно зі статтями 77, 229, 239 ЦПК України, не повністю встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив не законне й необґрунтоване судове рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
За наведених обставин та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового – про відмову у позові.
Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК відшкодуванню за рахунок держави підлягають понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» задовольнити.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування, пені та моральної шкоди.
Компенсувати судові витрати приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» по сплаті судового збору у розмірі 2014,79 грн. за рахунок держави в порядку, визначеному КМУ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 11.05.2022 року.