Ухвала
19 травня 2022 року
м. Київ
справа № 466/8736/17
провадження № 61-3142ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними,
ВСТАНОВИВ:
26 березня 2022 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, повний текст якої складено 20 листопада 2020 року, та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_1 постанови Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2022 року поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження додаткової постанови Львівського апеляційного суду 
від 28 січня 2022 року у цій справі;касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 рокузаявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18, у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 759/9300/13-ц, від 15 грудня 2021 року у справі № 161/3482/21 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження судового рішення заявник визначає те, що судом апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі розглянено за відсутності відповідачів, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання або дії оскаржуваної додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року.
Зі змісту клопотання вбачається, що заявник просить зупинити виконання судового рішення в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 судового збору.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року скасовано і ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов задоволено.
Визнано недійсними договори дарування грошових коштів від 24 квітня 2014 року, 29 травня 2014 року, 3 червня 2014 року, 26 червня 2014 року, 2 липня 2014 року, 30 липня 2014 року, 5 серпня 2014 року, 21 серпня 2014 року, 4 грудня 2014 року, 21 січня 2015 року, 27 січня 2016 року, від 26 серпня 2014 року.
Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 1 328 грн у відшкодування судового збору, з ОСОБА_1 - 800 грн.
Стягнено з ОСОБА_4 в дохід держави 8 272 грн недоплаченого судового збору, з  ОСОБА_3 - 7 472 грн.
Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення в частині стягнення з неї на користь  ОСОБА_2 судового збору.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року. 
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова матеріали цивільної справи № 466/8736/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання або дії додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                       С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук