ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/21295/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Семененка Я.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХМАШЗБУТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХМАШЗБУТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХМАШЗБУТ»  звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просило: 
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що на виконання умов договору купівлі-продажу №185-2-21 від 17.09.2021 декларантом, уповноваженою особою позивача, 11.10.2021 було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №UA110090.2021.706922 з метою митного оформлення товару «частини візків», код товару УКТЗЕД 86071990, країна походження Республіка Білорусь. Під час митного оформлення товару ТОВ «УКРТЕХМАШЗБУТ» було надано повний пакет документів для підтвердження походження товару з Республіки Білорусь. Водночас, відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021 з підстав не зазначення в графі 44 ЕМД та не подання до митного оформлення сертифікату про походження товару. 25.10.2021 до відповідача повторно було подано на митне оформлення товар за митною декларацією №UA110090.2021.707227 з додатковими документами підтверджуючими, що товар не походить з Російської Федерації та не підпадає під дію постанови КМУ від 01.04.2021 №1147, однак незважаючи на це відповідачем було повторно прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021. Вважаючи, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021 та №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021 прийняті всупереч нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що для визначення того, чи є ввезений позивачем товар об`єктом застосування дії постанови КМУ від 30.12.2015 №1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації», необхідно встановити одночасну наявність двох наступних умов: товар згідно з УКТ ЗЕД має бути у Переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2015 №1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації»; товар повинен мати походження з Російської Федерації.
Позивач вказує про те, що частини візків, а саме: бокові рами та надресорні балки належать до коду товару – 8607199000, товари даної товарної позиції, та які ввозяться в митному режимі імпорту, дійсно увійшли до Переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2015 №1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації». Однак, на думку позивача, зазначене не може свідчити, що всі товари які класифікуються за кодами УКТ ЗЕД за Переліком, є об`єктами застосування дії Постанови КМУ від 30.12.2015 №1147, оскільки це суперечило б суті і змісту заборонних процедур і заходів, регламентованим вказаною Постановою.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про те, що оскільки задекларований позивачем товар за своїм описом та кодом УКТ ЗЕД заборонений до ввезення на митну територію України, у випадку, якщо він походить з Російської Федерації, тому декларування назви країни походження товару та надання сертифікату про походження товару відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 44 МК України є обов`язковим. Однак, позивачем не було надано до митного оформлення документів, які б підтверджували країну походження товару, а саме: сертифікату про походження товару. Отже, на думку відповідача, позивачем було порушено вимоги п. 3 ч. 11 статті 264 МК України та розділу II Порядку заповнення митних декларацій - бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерстві фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, що в свою чергу, призвело до прийняття спірних Карток відмови.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.09.2021 між ТОВ «УКРТЕХМАШЗБУТ» (далі Покупець, Україна) та Республіканським унітарним підприємством по транспортуванню та забезпеченню зрідженими нафтовими газами (далі Продавець, Республіка Білорусь) було укладено договір купівлі-продажу №185-2-21 (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і сплатити в порядку та на умовах, визначених цим договором, запасні частини для залізничних візків бічні рами та надресорні балки (далі - Товар), перелік та вартість яких зазначаються у Специфікаціях, які є додатками до цього Договору.
На виконання Договору 11.10.2021 декларантом, уповноваженою особою позивача, ОСОБА_1 , було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №UА110090.2021.706922 з метою митного оформлення товару:
1) Частини візків, код товару УКТЗЕД 86071990, країна походження ВY, Республіка Білорусь: бокова рама бувша у використанні 1991 р.в. - 22 шт.; бокова рама бувша у використанні 1992 р.в. - 4 шт.; бокова рама бувша у використанні 1993 р.в. - 2 шт.; бокова рама бувша у використанні 1995 р.в. - 1 шт.; бокова рама бувша у використанні 1996 р.в. - 2 шт.
Бокова рама є базовою частиною візка вантажного залізничного вагона. Вона об`єднує в єдину систему надресорні балки, ресорні підвішування, колісні пари з буксовими вузлами і навісне гальмове обладнання. Призначається для сприйняття навантажень, які передаються від кузова вагона, передача їх на колісні пари. Метод виготовлення - лиття з наступною механічною обробкою. Фізичний знос обладнання складає 65%. Не для військового призначення.
2) Частини візків, код товару УКТЗЕД 86071990, країна походження ВY, Республіка Білорусь: бокова рама бувша у використанні 1990 р.в. - 15 шт.
Є базовою частиною візка вантажного залізничного вагона. Вона об`єднує в єдину систему надресорні балки, ресорні підвішування, колісні пари з буксовими вузлами і навісне гальмове обладнання. Призначається для сприйняття навантажень, які передаються від кузова вагона, передача їх на колісні пари. Метод виготовлення - лиття з наступною механічною обробкою. Фізичний знос обладнання складає 65%. Не для військового призначення.
3) Частини візків, код товару УКТЗЕД 86071990, країна походження ВY, Республіка Білорусь: балка надресорна бувша у використанні 1997 р.в. - 1 шт.
Надресорна балка є однією з деталей конструкції візка вантажного залізничного вагона, служить сполучною ланкою між двома бічними рамами. Метод виготовлення - лиття з наступною механічною обробкою. Фізичний знос обладнання складає 65%. Не для військового призначення.
Під час митного оформлення для підтвердження відомостей зазначених в декларації було подано наступні документи: договір купівлі-продажу з РУП СЕ-ТРАНС, Республіка Білорусь №185-2-21 від 17.09.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток №1 (специфікація) від 17.09.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток №1 (специфікація розширена) від 17.09.2021; рахунок-фактура №3787 від 05.10.2021; рахунок-протокол №21 від 28.09.2021; автотранспортна накладна СМR №1425469 від 05.10.2021; банківський платіжний документ, що стосується товару №12 від 29.09.2021; рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №017574 від 04.10.2021; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №14 від 05.10.2021; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07-10/10 від 07.10.2021; експертний висновок Дніпровської ТПП №Е-97 від 08.10.2021, що підтверджує фактичний знос товару на 65%; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 08.10.2021; договір про надання послуг митного брокера №29/04-20 від 29.04.2020; договір (контракт) про перевезення №1047-10/2021 від 04.10.2021; заявка на перевезення №0410/1 від 04.10.2021 з Республіки Білорусь; акт завантаження від 05.10.2021; інформаційні листи №1990 від 05.10.2021, №2020 від 08.10.2021; копія митної декларації країни відправлення № 07242/051021/0018087 від 05.10.2021; фотозображення товару.
11.10.2021 відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00087 з таких причин: «Подано до митного оформлення партію товарів - «ЧАСТИНИ ВІЗКІВ: БОКОВІ РАМИ ТА НАДРЕСОРНА БАЛКА», код товару - 8607199000, які за своїм описом та кодом згідно УКТЗЕД, заборонені до ввезення на митну територію України, у випадку, якщо вони походять з Російської Федерації (Постанова КМУ від 30 грудня 2015 р. №1147 із змінами та доповненнями внесеними Постановою КМУ від 01.04.2021 №269 «Про внесення змін до переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації»). Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 44 Митного кодексу України: у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару: на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність». Однак, декларантом не зазначено в графі 44 даної ЕМД та не подано до митного оформлення сертифікат про походження товару. Цим самим порушено вимоги ч. ІІ р. 1 «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651. абз. 2 ч. 3 ст. 44, ч.1 та 6 ст. 257 Закону України від 13.03.2012 № 4495-VІ «Митний кодекс України», щодо заявлення при декларуванні у МД точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та оформлення.».
25.10.2021 позивачем було подано до Дніпровської митниці повторно на митне оформлення товар за митною декларацію №UA110090.2021.707227 з додатковими документами, а саме: лист РУП СГ-ТРАНС №1998 від 22.10.2021 року з актами про зняття з вагонів запчастин РУП СГ-ТРАНС, які є предметом Договору та додатками:
- відповідно до даних наданих Вітебським вагонним депо Вітебського відділення білоруської залізниці запчастини, котрі були предметом Договору, були установлені на білоруські вагони у період з 1990 по 1993 роки;
- відповідно до даних наданих Жлобинським вагонним депо Гомельського відділення білоруської залізниці запчастини, котрі були предметом Договору, були установлені на білоруські вагони у період з 1990 по 1996 роки;
- відповідно до даних наданих Полоцьким вагонним депо Вітебського відділення білоруської залізниці запчастини, котрі були предметом Договору, були установлені на білоруські вагони у період з 1990 по 1991 роки, та дві запчастини 1993 та 1997 року.
З урахуванням додатково поданих документів відповідачем повторно було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021 та зазначено ті ж самі причини відмови, що й у картці відмови №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021.
Правомірність карток відмови відповідача №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021 та №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021 є предметом судового розгляду у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (далі – МК України) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно з п.п. 23, 24 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 36 МК України положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частин 1-3 статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Згідно з ч. 8 ст. 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Відповідно до ч. 9 ст. 43 МК України додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 44 Митного кодексу України у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару:
- на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України;
- на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", "Про зовнішньоекономічну діяльність";
- якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.48 МК України митний орган відмовляє у випуску товару, якщо цей товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.
Відповідно до розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, (далі – Порядок №651) у графі 44 зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи, зокрема: документи про походження товару відповідно до частини другої статті 43 Митного кодексу України.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що для здійснення митного оформлення товарів, які входять до переліку товарів заборонених до ввезення на митну територію України, заявлення (декларування) країни походження товару та подання сертифікату походження товару є обов`язковим.
Відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України №1147 від 30.12.2015 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» заборонено до 31 грудня 2021 р. (включно) ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації, за переліком згідно з додатком, зокрема, за кодом УКТЗЕД 8607199000 Частини візків, ходових балансирних візків та аналогічних візків.
Із зазначеного слідує те, що товар за кодом 8607199000 згідно з УКТЗЕД походженням з Російської Федерації заборонений до ввезення на митну територію України.
При цьому, для розповсюдження дії заборони на ввезення на митну територію України товару, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 30.12.2015, обов`язковим є встановлення країни походження такого товару саме з Російської Федерації.
Отже, на момент митного оформлення у відповідача були підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України, а тому заявлення (декларування) позивачем країни походження товару та подання сертифікату походження товару було обов`язковим.
Разом з цим, дослідивши відомості митних декларацій №UА110090.2021.706922 від 11.10.2021 та №UA110090.2021.707227 від 25.10.2021, судом встановлено, що у гр. 44 останніх не зазначено документи про походження товару відповідно до частини другої статті 43 Митного кодексу України.
Більш того, всупереч абз. 2 ч. 3 ст. 44 МК України, позивачем не надано ані до МД №UА110090.2021.706922 від 11.10.2021, ані до МД №UA110090.2021.707227 від 25.10.2021 сертифікатів про походження товару, що в свою чергу не дало змоги митному органу достеменно встановити чи підпадає під заборону ввезення на митну території України, визначену постановою КМУ №1147 від 30.12.2015, товару за вказаними деклараціями.
Зазначені обставини свідчать про порушення позивачем вимог розділу II Порядку №651 та абз. 2 ч. 3 ст. 44 МК України, що слугувало підставою для прийняття відповідачем спірних карток відмови у прийнятті митної декларації.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, в межах спірних правовідносин, підставою для відмови у прийнятті митних декларацій було порушення позивачем вимог чинного законодавства щодо заявлення при декларуванні у митній декларації точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та оформлення, а не віднесення спірного товару до категорії забороненого відповідно до постанови КМУ №1147 від 30.12.2015, як про це помилково зазначає позивач.
З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи позивача щодо ненадання відповідачем доказів походження товару з Російської Федерації та, як наслідок, про безпідставність висновків відповідача про належність задекларованого позивачем товару до товару, ввезення якого заборонено Постановою КМУ №1147.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на безпідставність посилання позивача на те, що ним була подана декларація про країну походження товару №3787 від 05.10.2021, яка, на думку позивача належним чином підтверджує країну походження товару, оскільки така декларація не є достатньою підставою для випуску товарів у вільний обіг та не є документом який беззаперечно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни (Республіки Білорусь).
Так, відповідно до ч. 6 ст.43 МК України декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.
Натомість, згідно з ч. 3 ст. 43 МК України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що декларантом підтверджено країну власності вагонів, оскільки «країна власності» та «країна походження» не є тотожними поняттями.
З аналізу наданих позивачем до МД №UA110090.2021.707227 від 25.10.2021 додаткових документів, зокрема, листів РУП СГ-ТРАНС від 05.10.2021 №1990, від 22.10.2021 №1998 та від 08.10.2021 №2020 слідує те, що Продавець товару вважає країною походження товару Республіку Білорусь, однак підтвердити таке твердження не має можливості з огляду на те, що Білоруська ТПП відмовила у видачі сертифікату походження товару.
Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем надані акти про зняття частин, видані РУП СГ-ТРАНС, в яких міститься інформація щодо заводів-виробників таких частин, а саме їх код (клеймо), зокрема: 5, 12, 14. (а.с. 76-104).
Вказані обставини свідчать про те, що позивачем не наведено об`єктивних підстав, які б перешкоджали останньому належним чином підтвердити країну походження товару.
Таким чином, з урахуванням того, що за описом та кодом УКТЗЕД спірний товар входить до переліку товарів, відносно якого встановлено заборону щодо переміщення через митний кордон України, у разі його походження з Російської Федерації, то декларування в гр. 44 митної декларації документів про походження товару відповідно до частини 2 статті 43 Митного кодексу України та надання сертифікату про походження товару є обов`язковим, а підтвердження країни походження товару іншими, ніж сертифікат про походження товару, документами для випуску товару у вільний обіг є недостатнім.
Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110090/2021/00087 від 11.10.2021 та №UA110090/2021/00093 від 25.10.2021 та відсутності підстав для їх скасування.
Щодо посилань позивача на висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 24.09.2020 року по справі №420/1220/20, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Натомість у справі №420/1220/20 Верховний Суд не ухвалював постанови, за результатами розгляду справи по суті, а лише постановив ухвалу від 23 грудня 2020 року про повернення касаційної скарги Дніпровської митниці Держмитслужби, у зв`язку з не зазначенням в касаційній скарзі передбачених КАС України обов`язкових підстав касаційного оскарження.
Більш того, обставини у справі №420/1220/20 не є аналогічними обставинам даної справи, з огляду на те, що:
- у справі №420/1220/20 під час митного оформлення товару його походження позивачем підтверджено основними документами - сертифікатами походження товару (від 27.12.2019 року №ЕЕ 317870, від 30.12.2019 №ЕЕЗ 17895), які давали митному органу можливість встановити дійсність походження товару, проте у даній справі позивачем взагалі не надано митному органу сертифікатів походження товару;
- у справі №420/1220/20 підставою для прийняття картки відмови слугувало те, що заявлений до митного оформлення товар є таким, що належить до Переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2015 року №1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації», натомість у даній справі відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог розділу II Порядку №651 та абз. 2 ч. 3 ст. 44 МК України у зв`язку з не зазначенням при декларуванні у митній декларації точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та оформлення.
З огляду на вказане, висновки суду, викладені в постанові від 24.09.2020 року по справі №420/1220/20, врахуванню у даній справі не підлягають.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХМАШЗБУТ» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко