ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 серпня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/7919/21
Головуючий у першій інстанції – Павлов В. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/38/22

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Шапко В.М.

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,
третя особа – ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу – Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2021 року; час і дата складання повного його тексту: 02.12.2021, місце ухвалення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі за текстом - ПрАТ «СГ «ТАС»), в якому просила стягти з останнього 73616 грн 27 коп. невиплаченого їй страхового відшкодування, пеню за несвоєчасну виплату цього відшкодування в сумі 7902 грн 12 коп., інфляційні збитки в розмірі 3599 грн 82 коп., 3% річних в сумі 1621 грн 57 коп., витрати на лікування в розмірі 92 грн 54 коп. та 2500 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29.06.2019 близько 08 год. 30 хв. в м. Конотоп Сумської обл. по вул. Клубній з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «KIA Mohave», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відомості про цю дорожньо-транспортну пригоду 12.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019200080000727, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; згідно з ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2021 ОСОБА_3 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Внаслідок цієї пригоди позивачу завдано вищевказаної матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «KIA Mohave». державний реєстраційний № НОМЕР_1 , на момент пригоди була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС». Тому ОСОБА_1 10.10.2019 звернулася до цього товариства з заявою про виплату страхового відшкодування. На її підставі останнім зареєстровано страхову справу та оглянуто автомобіль «Renault Kangoo», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , з метою визначення вартості завданого його пошкодженням матеріального збитку та проведення регламентної виплати. Однак 19.01.2021 вищевказане товариство прийняло рішення про відмову у виплаті позивачеві страхового відшкодування, оскільки власником пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo» на час пригоди була ОСОБА_2 – мати позивача, а отже документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховику не надано, тобто право на отримання страхового відшкодування не підтверджено, а заяву про виплату страхового відшкодування страховику подано неналежною особою. Іншим листом відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з відсутністю заяви власника про страхове відшкодування та чинної на момент прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування постанови суду щодо встановлення вини водія забезпеченого автомобіля розмір завданого матеріального збитку власнику автомобіля «Renault Kangoo» експертною організацією не встановлювався. ОСОБА_1 зазначає, що оскільки вона правомірно експлуатувала автомобіль «Renault Kangoo», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться, то вона є потерпілою, так як її майну завдано шкоду.
Крім того, позивачеві внаслідок згаданої пригоди спричинені тілесні ушкодження, на лікування яких вона витратила 92 грн 54 коп. 
Відповідно до звіту про оцінку за результатами автотоварознавчого дослідження № 109/21 від 30.04.2021, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, визначено таким, що дорівнює ринковій його вартості і становить 103055 грн 16 коп. Згідно зі звітом за результатами автотоварознавчого дослідження № 135/21 від 10.06.2021, утилізаційна вартість цього автомобіля становить 29438 грн 89 коп. Тож різниця між його вартістю до та після дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, становить 73616 грн 27 коп., які позивач просить стягти з відповідача як регламентну виплату. 
За прострочення регламентної виплати в сумі 73616 грн 27 коп. з 19.01.2021 по 13.10.2021 (день подання позовної заяви) пеня становить 7902 грн 12 коп., інфляційні збитки - 3599 грн 82 коп. та 3 % річних - 1621 грн 57 коп. 
Також ОСОБА_1 належить до відшкодування 1500 грн 00 коп. та 1000 грн 00 коп. вартості проведення автотоварознавчих досліджень. 
Оскаржуваним рішенням позов задоволено; з відповідача на користь держави стягнуто 908 грн 00 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив із того, що:
- відмова ПрАТ «Страхова група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання позивачем документів, визначених п. 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», є незаконною,
- пропущення строку на подання власником автомобіля ОСОБА_2 заяви про виплату страхового відшкодування не спростовує вищевказаний висновок;
- відповідач, будучи проінформованим про страховий випадок, не скористався правом на визначення розміру завданої внаслідок його настанням шкоди, тому позивач правомірно звернувся до оцінювача для визначення розміру цієї шкоди;
- так як проведення відновлювального ремонту автомобіля Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , є економічно недоцільним, то розмір страхового відшкодування, яке повинно сплатити ПрАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_1 , з огляду на заперечення позивача проти визнання цього автомобіля знищеним, становить: 103055 грн 16 коп. (матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля відповідно до звіту за результатами автотоварознавчого дослідження автомобіля) - 29438 грн 89 коп. (його утилізаційна вартість) = 73616 грн 27 коп.;
- позивачем документально доведено розмір належного їй страхового відшкодування та розмір витрат на проведення автотоварознавчих досліджень;
- враховуючи незаконність несплати відповідачем належного позивачеві страхового відшкодування та відсутність заперечень відповідача щодо визначених позивачем розмірів належних їй пені, інфляційних збитків та 3% річних у зв`язку з несплатою йому страхового відшкодування, на користь позивача належить до стягнення за прострочення виплати страхового відшкодування пеня - відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», відшкодування інфляційних збитків та 3% річних - згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у визначених позивачем розмірах.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС» просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- листом від 12.06.2020 за вих. № 21 товариство повідомило ОСОБА_1 і ОСОБА_1 про норми спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та направило свого представника на огляд пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний № НОМЕР_2 . У такий спосіб спростовується висновок суду про те, що відповідач не пропонував позивачеві та власникові цього автомобіля надання інших документів, необхідних для виплати страхового відшкодування;
- суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 не є власником пошкодженого автомобіля «Renault Kango», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , що вона не надала документів на підтвердження в неї права вимоги спірного страхового відшкодування, а отож заява про його виплату подана неналежною особою;
- ОСОБА_2 - власник пошкодженого транспортного засобу звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» за виплатою страхового відшкодування з пропуском строку подачі заяви про його виплату. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
У справі встановлено таке.
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.01.2012, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Renault Kango, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, білого кольору (арк. 16-17).
29.06.2019 близько 08 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки KIA Mohave, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався по вул. Клубній в м. Конотопі Сумської обл. в бік перехрестя з вул. Успенсько-Троїцькою. На порушення вимог пп. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, в умовах необмеженої видимості, на відрізку дороги, де не заборонена зупинка транспортних засобів, ОСОБА_3 проявив неуважність, не обрав безпечну дистанцію, чим спричинив зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , який стояв біля краю проїзної частини дороги по вул. Клубній. Відомості про цю дорожньо-транспортну пригоду 12.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019200080000727.
Винуватцем згаданої пригоди, згідно з ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2021, що набрала законної сили 04.02.2021, у справі № 577/4581/19 визнано ОСОБА_3 , якого звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням з потерпілими; кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019200080000727, закрито; речовий доказ - автомобіль Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , повернуто ОСОБА_2 . В ухвалі відсутні відомості про визнання ОСОБА_1 в цьому кримінальному провадженні потерпілою (копія ухвали – арк. 13-15).
Автомобіль KIA Mohave, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, було забезпечено страховим полісом АТ «СГ «ТАС» № АМ9413230 (арк. 22).
02.07.2019 ОСОБА_1 подала до ПрАТ «СГ «ТАС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що є об`єктом судового розгляду (копія повідомлення – арк. 104-105).
З заявою на виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернулась 10.10.2019 (копія заяви – арк. 23).
Листом від 17.03.2021 № 00791-1/0121 ПрАТ «СГ «ТАС» повідомила адвоката Бредюка О.М. про те, що власником транспортного засобу Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 . В той же час з заявою про страхове відшкодування звернулась ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , тобто неналежна особа. Крім того, товариству не надано документи для виплати страхового відшкодування, передбачені п. 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому заява ОСОБА_1 вважається неподаною (копія листа – арк. 25-26).
Власник автомобіля Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 29.03.2021 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування і додала до неї довідку про реквізити її рахунка в банку (копія заяви – арк. 106, 107).
Листом від 01.04.2021 № 00979/0121 АТ «СГ «ТАС» повідомило адвоката Бредюка О.М. про те, що у зв`язку з ненаданням у встановлені законодавством строки заяви власника ( ОСОБА_2 ) про виплату страхового відшкодування та чинної на момент прийняття АТ «СГ «ТАС» (приватне) рішення постанови суду щодо встановлення вини водія забезпеченого автомобіля KIA Mohave, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , визначення розміру завданого власнику автомобіля Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , матеріального збитку експертною організацією не проводилося та що представником товариства був проведений огляд та фотофіксація наявних пошкоджень на вказаному автомобілі (копія листа – арк. 27).
Згідно з копією страхового акту № 09600/35/921 від 02.04.2021, АТ «СГ «ТАС» відмовило ОСОБА_2 у страховій виплаті у зв`язку з несвоєчасним наданням нею відповідної письмової заяви (копія страхового акту – арк. 108).
Відповідно до копій звітів про оцінку за результатами автотоварознавчого дослідження транспортного засобу Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , № 109/21 від 30.04.2021 та № 135/21 від 10.06.2021, що виготовлені суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (арк. 28-57, 58-74):
- матеріальний збиток, завданий власнику легкового автомобіля Renault Kangoo, VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , становить 103055 грн 16 коп. і дорівнює його ринковій вартості, так як вартість відновлювального ремонту цього автомобіля перевищує його ринкову вартість;
- утилізаційна вартість автомобіля, про який йдеться, становить 29438 грн 89 коп.
Оригіналами актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , від 30.04.2021 № 109/21 та від 10.06.2021 № 135/21, а також квитанціями до прибуткових касових ордерів від 30.04.2021 № 109/21 та від 10.06.2021 № 135/21 підтверджуються витрати ОСОБА_1 на проведення вказаних вище досліджень на загальну суму 2500 грн 00 коп. (арк. 81-84).
З листа Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» від 20.04.2021 № 01-12/1443 і витягу з журналу реєстрації пацієнтів цього ж підприємства вбачається, що ОСОБА_1 29.06.2019 зверталась до приймального відділення хірургічного корпусу цього підприємства після дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, і їй було встановлено діагноз: забій нижньої третини правої гомілки, забій правого гомілкового суглоба (арк. 78, 79).
Товарним чеком № 000000058366 від 01.07.2019, виданого аптекою № 4 ТОВ «Фармсвіт здоров`я» (м. Чернігів), підтверджується придбання таких медикаментів: таблеток диклак ID 75 мг № 100 (Сандоз) за 49 грн 77 коп. та німід гель 30 г (Кусум, Індія) за 42 грн 77 коп., а разом на суму 92 грн 54 коп. (арк. 80).
Листом від 07.10.2021 № 02968/0121 ПрАТ «СГ «ТАС» повідомила адвоката Бредюка О.М. про те, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування було прийнято 19.01.2021, про що було повідомлено ОСОБА_1 sms-повідомленням та листом від 19.01.2021 № 01258/9121, та що 02.04.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 29.03.2021 на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне), було повторно прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що 02.04.2021 за вих. № 06770/9121 було направлено лист на електронну адресу заявниці (арк. 24).
З копії реєстру відправлень АТ «Укрпошта» від 04.11.2021 вбачається, що АТ «СГ «ТАС» на ім`я ОСОБА_1 було направлено листа; відомості про зміст цього листа та про його вихідний номер у реєстрі відсутні (його копія на арк. 110).
Згідно з розрахунками, наданими суду позивачем, які не оспорено відповідачем, за прострочення виплати спірного страхового відшкодування з відповідача на користь позивача належить до стягнення (арк. 75-77):
- пеня за період з 19.01.2021 по 10.09.2021 у сумі 7902 грн 12 коп.;
- інфляційні збитки за лютий-серпень 2021 р. в розмірі 3599 грн 82 коп.;
- сума 3% річних за період з 19.01.2021 по 13.10.2021 - 1621 грн 57 коп.
Аналіз наданих суду доказів і норм права, що регулюють спірні правовідносини, доводить суд такого.
Жоден з учасників справи не заявляє, що ОСОБА_1 в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка є об`єктом судового розгляду, неправомірно використовувала належний ОСОБА_2 автомобіль Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , і з наявних у справі доказів таке теж не випливає. Крім того, на підтвердження цієї обставини ОСОБА_1 до позовної заяви додано копії посвідчення водія на своє ім`я та свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля. Отож відповідно до ст.ст. 395 ч. 1 п. 1, 398 ЦК України і п. 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (з наступними змінами). ОСОБА_1 на вказаний момент була володільцем автомобіля.
Дорожньо-транспортна пригода, про яку йдеться, в силу ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком. Отже на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладення якого посвідчено страховим полісом № АМ9413230, АТ «СГ «ТАС» має відшкодувати шкоду, спричинену цією пригодою, в порядку і в строки, встановлені договором чи законом, якщо відсутні умови, за яких згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, відшкодування такої шкоди страховиком не здійснюється.
У статті 3 згаданого у попередньому абзаці Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ст. 1 цього Закону, вжиті у ньому нижченаведені терміни означають таке:
- «потерпілі» - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п. 1.3);
- власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є, зокрема, законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (п. 1.6).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 зазначено, що:
- якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14) (п. 144);
- з огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи (п. 145).
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:
- у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22);
- шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого (п. 23.1 ст. 23);
- у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я (п. 24.1 ст. 24);
- транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.1 ст. 30);
- якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст. 30);
- страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1 ст. 34);
- протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2 ст. 34);
- якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик  зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п. 34.3 ст. 34 у редакції, що діяла до 18.12.2021);
- для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п. 34.4 ст. 34 у редакції, що діяла до 18.12.2021);
- страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (абз. 1 п. 36.1. ст. 36);
- страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна,
2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст.ст. 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати),
3) якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили,
4) якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення;
- протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36);
- виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підп. "а" п. 41.1 ст. 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (абз. 1 п. 36.4 ст. 36);
- виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку (абз. 2 п. 36.4 ст. 36);
- за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36);
- рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (п. 36.7 ст. 36);
- особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви (п. 35.3 ст. 35).
Отож ОСОБА_1 – особа, яка правомірно володіла й використовувала належний ОСОБА_2 автомобіль Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , в момент настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду), належить до кола осіб, яким може бути виплачено страхове відшкодування у зв`язку з цим випадком. Такий висновок апеляційним судом зроблено і з урахуванням того, що власник вказаного автомобіля – третя особа ОСОБА_2 не висловила заперечень проти сплати відповідачем страхового відшкодування, про яке йдеться, позивачеві.
Згадані вище звіти про оцінку за результатами автотоварознавчого дослідження № 109/21 від 30.04.2021 та № 135/21 від 10.06.2021 суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 , лист Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» від 20.04.2021 № 01-12/1443, витяг з журналу реєстрації пацієнтів цього ж підприємства і товарний чек є належними й допустимими доказами, які у ході розгляду справи не спростовано і яким місцевий суд дав правильну оцінку.
Вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) передбачено ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Жодної з цих підстав у ході розгляду справи не встановлено. Зокрема:
- посилання ПрАТ «СГ «ТАС» на ненадання йому документів для виплати страхового відшкодування, передбачених п. 35.2 названого Закону, судом І інстанції відкинуто на законних підставах, так як у справі відсутні докази виконання товариством припису п. 35.3 ст. 35 цього ж Закону – роз`яснення ОСОБА_1 , які документи нею не надано для виплати страхового відшкодування та пропозиції їх надати;
- витрати на лікування понесено безпосередньо ОСОБА_1 . Чому у їх відшкодуванні відмовлено ПрАТ «СГ «ТАС» і чому позов в цій частині не підлягає задоволенню, ні у відзиві на позов (арк. 102-103), ні в апеляційній скарзі не йдеться.
Оскільки відповідач протиправно відмовив у виплаті позивачеві страхового відшкодування, що є предметом спору у справі, то він є таким, що прострочив грошове зобов`язання. Тому він на користь позивача має сплатити пеню, збитки внаслідок інфляції і 3% річних, як то приписано п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Ні у відзиві на позов (арк. 102-103), ні в апеляційній скарзі не міститься заперечень проти визначених позовною стороною способу обчислення і розміру шкоди, завданої пошкодженням автомобіля Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , та шкоди, пов`язаної з лікуванням ОСОБА_1 , а також наведених у попередньому абзаці стягнень (їх розрахунок на арк. 75-77). З цієї причини апеляційний суд в порядку ч. 1 ст. 367 ЦПК України правильність їх обчислення не перевіряє.
Відповідно до ч. ч. 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
ПрАТ «СГ «ТАС» до апеляційної скарги додало копії повідомлення ОСОБА_1 про страховий випадок 29.06.2019 (арк. 137-138), заяв останньої на виплату страхового відшкодування від 10.10.2019 і від 29.03.2021 (арк. 141, 145-146), копію страхового акта № 09600/35/921 від 02.04.2021 про відмову у страховій виплаті у зв`язку з несвоєчасним наданням письмової заяви (арк. 147), які вже долучені до справи в суді першої інстанції. Також ПрАТ «СГ «ТАС» додало копію протокол огляду транспортного засобу Renault Kangoo, VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , від 07.08.2019 (арк. 139-140), копію відповіді від 12.06.2020 № 21 про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 з підстав ненадання вироку суду щодо винуватця у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка є об`єктом судового розгляду, та відомості про нові банківські реквізити рахунку ОСОБА_1 (арк. 142-143); копію страхового акта № 01656/35/921 від 19.01.2021 про відмову у страховій виплаті у зв`язку з невизнанням дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться, страховим випадком (арк. 144).
Вищевказані докази не приймаються апеляційним судом в силу наведеної у попередньому абзаці норми права, оскільки в апеляційній скарзі відсутнє клопотання про приєднання їх до справи та не наведено причин неподання цих доказів до суду І інстанції.
Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у справі та описаним вище обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам.
Тож оскаржуване рішення є законним; його законність та обґрунтованість перевірено у межах доводів апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» залишити без задоволення, а рішення Деснянського Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                               Судді: