Ухвала 
 
17 травня 2022 року
м. Київ
справа № 143/1161/20
провадження № 61-4280ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                      Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 12 січня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 лютого                 2022 року  у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру,
                                                            ВСТАНОВИВ:
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від                       12 січня 2021 року позов задоволено повністю.
 Визнано дійсним нотаріально не посвідчений договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року апеляційну скаргу керівника Немирівської окружної прокуратури                        Вінницької області Петраша Р. І. задоволено.
Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 12 січня 2021 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним нотаріально не посвідченого договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.  
У травні 2022 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати  постанову Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року та залишити в силі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 12 січня 2021 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті                  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1  не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 12 січня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова