Справа № 344/16604/21 
Провадження № 33/4808/156/22 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Савчука Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Савчука Р.Р., на постанову судді  Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2022 року, –
                                                          в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  мешканець  АДРЕСА_1 , громадянин України-, 
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 грн. 
З постанови судді вбачається, що 11.10.2021 року о 02 год. 38 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С. Стецько, 3А,  водій   ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Меган», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками  наркотичного та алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР) , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 
У своїй АС захисник Савчук Р.Р. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його підзахисного до адміністративної відповідальності .
Просить скасувати дану постанову, а провадження закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України  та ст. 268 КУпАП. 
Додаткових доказів правопорушення ОСОБА_2 та його захисник не наддали.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, його зупинили працівники поліції, через те, що він припаркуавався в невстановленому місці. Під час спілкування працівниця поліції запропонувала  йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодивсмя. Згодом приїхала друга патрульна машина і працівник поліції уже запропонував йому  пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Зазначив, що він не відмовлявся від даного огляду, а чекав свого адвоката. Згодом працівники поліції склали постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та  адмінпротокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, накладений на нього штраф за порушення ПДР він сплатив.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Савчука Р.Р., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог закону суддя  при розгляді справи дотримався в повній мірі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР  та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1  КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130  КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 названого Кодексу особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Пункт 1.3 ПДР  зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення: а саме: протоколом серії ААБ№126205 від 11.10.2021 року, з якого вбачається, що водій з наявними ознаками алкогольного  та наркотичного сп`яніння відмовився (ухилявся та затягував час) від проходження огляду у встановленому законом порядку, із зазначенням двох свідків  адміністративного правопорушення з відповідними їх підписами; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення, де візуально підтверджено відмову (ухилявся та затягував час) водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я .
Наявні у справі письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і це видно з відеозапису є свідчення того, де поліцейський пояснював свідкам про те, що ОСОБА_1 відмовляється на його пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом, вбачається, що  спочатку працівники поліції виявили в Дем”яніва  ознаки алкогольного сп`яніння, згодом ознаки наркотичного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення було складено поліцейським після відмови (ухилявся та затягував час) ОСОБА_1 від проходження на стан наркотичного сп`яніння в ОНД, з роз`ясненням його прав передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КпАП.
Хоча в протоколі водій ОСОБА_1 в поясненнях власноручно написав, що не відмовляється від проходження від огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, як вбачається із відеозапису, йому неодноразово працівники поліції пропонували проїхати в медзаклад, однак не бажав, а він затягував час і своїми діями ухилявся від проходження вищезазначеного огляду (протягом 2 годин).
В результаті перевірки вищевказаних доводів АС не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані  доводи апелянта є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені  апеляційним судом. 
Щодо доводів  апелянта, що його підзахисний  не перебував в стані алкогольного  чи наркотичного сп`яніння, не спростовують наявності в  діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адже факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння або за яких причи він не бажає пройти такий огляд.
Дані пояснення для визнання їх доказом невинуватості правопорушника не мають юридичного значення, позаяк відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду зафіксована на відеозаписі, який є допустимим доказом.
Щодо доводів апелянта, що його підзахисний не відмовлявся від огляду огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я спростовується матеріалами справи. Адже, з відеозапису видно, що водій ОСОБА_1 ухилявся та затягував час від вищезазначеного огляду протягом двох годин.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Згідно з п. 22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Щодо недопустимості відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 , позаяк такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду, оскільки це не є істотним порушенням і не впливає на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.
Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, так як не містить ознак фальсифікації .
Крім того, під час відеозапису в апеляційному суді, ОСОБА_1 вказав, що на відеозаписі  зображений він та його автомобіль і всі події там відбувалисся за його участі.
Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав його в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він  відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Апеляційний суд визнає, що накладене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
Апеляційний суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП доведена  поза всяким розумним сумнівом.
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови не вбачається, а  тому АС захисника Савчук Р.Р.  не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, - 
                                                  п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Савчука Р.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського  суду від 01 лютого 2022 року  щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП –без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                         Ю.Д. Шкрібляк