ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2443/19                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 липня 2022 року                                                                        м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Кучми А.Ю.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп" до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство "Укрриба", Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Жашківська міська рада Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401,-
                                                      В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство "Черкасирибгосп" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство "Укрриба", Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Жашківська міська рада Черкаської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 15.04.2019 року № 0004331401, № 0004371401, № 0004391401, № 0004401401, № 00004381401, № 0004421401, № 0004431401 та від 11.07.2019 року № 0007771401.
Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено частково; рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року скасовано. Справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Верховним Судом у вказаній постанові зазначено, що задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що оскільки гідротехнічні споруди, що передані ПАТ «Черкасирибгосп» на зберігання відповідно до договору зберігання від 01.12.2010 року № 29/10 є державною власністю, балансоутримувачем якої є Державне підприємство «Укрриба», то у позивача відсутні правові підстави для сплати земельного податку щодо земель, на яких розташовані такі гідротехнічні споруди.
Верховний Суд вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, оскільки встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на землю, є повноваженням місцевої ради, що виконується шляхом прийняття відповідного рішення.
Судами першої та апеляційної інстанції не витребувані та не перевірені рішення відповідних місцевих рад про визначення ставки земельного податку у 2018 році.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року виділено у самостійні провадження з присвоєнням нового номеру справи позовні вимоги:
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004371401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004391401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004401401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 00004381401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004421401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004431401;
- приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2019 року № 0007771401.
Передано матеріали справи в частині виділених позовних вимог до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія) Черкаського окружного адміністративного суду для присвоєння нових єдиних унікальних номерів.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба» та Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401 залишено у провадженні справи № 580/2443/19.
Отже, в межах даної адміністративної справи № 580/2443/19 розглядаються вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: Державне підприємство «Укрриба», Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Жашківська міська рада Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401.
Позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401 обґрунтовані тим, що позивач не є платником земельного податку, оскільки ПрАТ «Черкасирибгосп» у 2018 році не був ні власником, ні користувачем земельних ділянок під гідротехнічними спорудами, а зберігання державного майна гідротехнічних споруд рибницьких ставків, що обліковується на балансі Державного підприємства «Укрриба» на праві господарського відання знаходиться на земельних ділянках в Камянському, Городищенському, Жашківському, Канівському, Черкаському районах Черкаської області.
Позивач вважає, що гідротехнічні споруди не належали на праві власності ПрАТ «Черкасирибгосп» у 2018 році (на балансовому чи позабалансовому обліку не перебували), тому немає обов`язку зі сплати земельного податку із земельних ділянок під цим нерухомим майном.
Позивач також зазначив, що рішення місцевої ради про встановлення ставок земельного податку не були оприлюднені в установленому порядку з дотриманням засад (принципу) стабільності податкового законодавства. Достовірні докази оприлюднення рішення ради Відповідачем і Третьою особою правонаступником Жашківською міською радою не надані.
Крім того, лише частина земельної ділянки знаходиться під будівлями ПрАТ «Черкасирибгосп» 3,6755га, тому було нараховано, задекларовано і сплачено Позивачем земельний податок у сумі 400216,8 грн за 2018 рік, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401 про збільшення грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб є протиправним.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401 про збільшення грошового зобов`язання за платежем: земельний податок з юридичних осіб 18010500 (за податковим зобов`язанням у сумі 2401300,80 грн та штрафними санкціями у сумі 600325,20 грн).
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, Головне управління ДПС у Черкаській області зазначає, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 червня 2021 року відкрито провадження у справі № 925/674/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп».
Згідно з частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, на переконання відповідача вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.
Головне управління ДПС у Черкаській області також вказує на те, що воно при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяло на підставі, в межах повноважень та у передбачений чинним законодавством спосіб, з урахуванням чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, за результатами якої складено акт від 18.03.2019 року № 87/23-00-14-0107/00476814, в якому вказано про порушення Приватним акціонерним товариством «Черкасирибгосп» вимог податкового законодавства, зокрема пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено земельний податок за 2018 у Жашківському районі с. Бузівка у сумі 2 401 300,80 грн.
На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року № 0004331401, яким збільшено суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 3 001 626,00 грн., з яких 2 401 300,80 грн. нараховано за податковими зобов`язаннями та 600 325,20 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування Відповідачем податкового зобов`язання за ставкою 7% зі сплати земельного податку у 2018 році не відповідає принципам стабільності податкового законодавства за рішенням Бузівської сільської ради від 31.01.2018 про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік (яке оприлюднено пізніше ніж за шість місяців до початку бюджетного року) та правомірності рішення платника податку в обранні ставки 1% порівняно з 0,5% за земельні ділянки нормативну грошову оцінку яких проведено за наявної інформації про відомості ДЗК щодо права постійного користування землею за Жашківською райдержадміністрацією, а тому податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 № 0004331401 належить скасувати.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.
Щодо клопотання Відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Черкаської області, оскільки вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство, колегією суддів встановлено наступне.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 червня 2021 року відкрито провадження у справі № 925/674/21 про банкрутство приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп».
Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Враховуючи суть спірних правовідносин (спір про визначення позивачу грошових зобов`язань відповідно до Податкового кодексу України), колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для передачі справи за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.
Щодо адміністративного позову в частині оскарження податкового повідомлення-рішення від 15 квітня 2019 року № 0004331401, колегією суддів встановлено наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються   Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 269.1.1.2 пункту 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку на землю є землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.
Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1. статті 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до п. 285.1. ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Пунктом 285.2. ст. 285 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п. 286.1. ст. 286 ПК України).
Пунктом 286.5. ст. 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Відповідно до п. 287.1. ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі планують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права юристування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з рахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (п. 287.6 ст. 287).
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2021 року та постановою Верховного Суду від 18 січня 2022 року, у справі № 711/1481/20 визнано ОСОБА_1 невинуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Виправдано ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Визнано ОСОБА_2 невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Виправдано ОСОБА_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі ГУ ДПС у Черкаській області до ПрАТ «Черкасирибгосп» в сумі 7 183 600 грн. 22 коп. - залишено без розгляду.
У вказаному судовому рішенні директор ДП «Укрриба» підтвердив, що ПрАТ «Черкасирибгосп» протягом 2018 року відповідно до договору зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), що обліковуються на балансі ДП «Укрриба» від 01.12.2010 №29/10, було зберігачем державного майна гідротехнічних споруд рибницьких ставків, яке обліковується на балансі ДП «Укрриба» на праві господарського відання, що знаходяться на земельних ділянках в Кам`янському, Городищенському, Жашківському, Канівському та Черкаському районах Черкаської області. Земельні ділянки на ПрАТ «Черкасирибгосп» не передавалися. Суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів умислу обвинувачених на несплату податків та підроблення документів, що також не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Крім того, прокурор міста Черкаси в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна в Черкаській області звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Укрриба" та до Сільськогосподарсько-рибоводного Відкритого акціонерного товариства "Черкасирибгосп" про: визнання недійсним на підставі ст. ст. 203, 215, 235 Цивільного кодексу України укладеного між Державним підприємством "Укрриба" і Сільськогосподарсько-рибоводним Відкритим акціонерним товариством "Черкасирибгосп" договору зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП "Укрриба", від 01.12.2010 року № 29/10; зобов`язання Сільськогосподарсько-рибоводного Відкритого акціонерного товариство "Черкасирибгосп" повернути Державному підприємству "Укрриба" отримане за спірним договором майно.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03 листопада 2011 року позов задоволено повністю. Визнано недійсним укладений між Державним підприємством "Укрриба" і Сільськогосподарсько-рибоводним Відкритим акціонерним товариством "Черкасирибгосп" договір зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП "Укрриба" від 01.12.2010 року № 29/10. Зобов`язано Сільськогосподарсько-рибоводне Відкрите акціонерне товариство "Черкасирибгосп" повернути Державному підприємству "Укрриба" майно, отримане за договором зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП "Укрриба" від 01.12.2010 року № 29/10 згідно з переліком до акту приймання передачі державного майна від 01.12.2010 року.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01 січня 2012 року апеляційну скаргу Сільськогосподарсько-рибоводного відкритого акціонерного товариства „Черкасирибгосп" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03 листопада 2011 року у справі № 07/5026/1934/2011 задоволено.
Рішення Господарського суду Черкаської області від 03 листопада 2011 року у справі № 07/5026/1934/2011 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.
Постановою Вищого господарського суду України від 25 червня 2012 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 січня 2012 року у справі № 07/5026/1934/2011 залишено без змін, а касаційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області - без задоволення.
Вищим господарським судом України встановлено, що 01.12.2010 року Державне підприємство «Укрриба», як замовник, і Сільськогосподарсько-рибоводне відкрите акціонерне товариство «Черкасирибгосп», як зберігач, уклали договір зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), що обліковуються на балансі Державного підприємства «Укрриба» № 29/10 відповідно до умов якого замовник зобов`язався передати зберігачу, а останній прийняти на зберігання з правом користування згідно з актом приймання-передачі, нерухоме державне майно -гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі ДП «Укрриба» на праві господарського відання згідно з додатком № 1 та розташоване за адресою: головне підприємство - м. Черкаси, вул. Портова, 5. Рибницькі дільниці: с. Вязівок Городищенського району Черкаської області (Рибгосп «Вязівок»), с. Бузівка Жашківського району Черкаської області (Рибгосп «Гірський Тікич»), с. Телепине Кам`янського району Черкаської області (Рибгосп «Телепине»), Канівський район Черкаської області (Рибгосп «Степанці»), с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області (Рибгосп «Червона слобода») та с. Худяки Черкаського району Черкаської області (Рибгосп «Худяки»). Відповідно до п. 1.3 вказаного договору право власності на майно до зберігача не переходить, майно зберігається ним та використовується з метою риборозведення згідно виробничої програми, погодженої із замовником, та для здійснення інших видів рибогосподарської діяльності, що не суперечать цільовому призначенню зазначеного майна. Пунктом 2.3 договору визначено, що зберігач зобов`язався за користування майном щомісячно вносити плату, визначену протоколом узгодження ціни (додаток №2 є невід`ємною частиною договору), що складає 15095,91 грн з ПДВ, яку зберігач повинен вносити до 15 числа місяця, наступного за звітним. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. 01.12.2010 Державне підприємство «Укрриба», як замовник, і сільськогосподарсько-рибоводне відкрите акціонерне товариство «Черкасирибгосп», як зберігач, підписали акт приймання-передачі державного майна, за яким замовник передав зберігачу, а останній прийняв на зберігання з правом користування державне майно (гідротехнічні споруди). Відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 № 126/752 «Про передачу гідротехнічних споруд» гідротехнічні споруди, у тому числі і вказані вище, як такі, що під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, передані до сфери управління Міністерства аграрної політики України. На виконання наказу Міністерства аграрної політики України від 22.05.2003 року № 145 «Про здійснення передачі гідротехнічних споруд» за актом приймання-передачі від 01.09.2003 року, затвердженим наказом Державного департаменту рибного господарства від 05.09.2003 року № 1482 зазначені гідротехнічні споруди були передані на баланс Державного підприємства «Укрриба» і закріплені за ним на праві повного господарського відання.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, що платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПК України, така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Як вбачається з Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за Позивачем 29.06.2016 зареєстровано право постійного користування на земельні ділянки 7120981200:01:001:1836 площею 44,9304 га, 7120981200:01:001:1838 площею 5,741 га, 7120981200:01:001:1837 площею 21,4487 га для рибогосподарських потреб землі водного фонду (Жашківський район, Бузівська сільська рада) на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою І-ЧР 000907 від 18.04.2001, виданого Бузівською сільською радою.
Відповідно до звітної за 2018 рік декларації з плати за землю, код органу місцевого самоврядування 7120981201 Жашківський район, с. Бузівка позивачем нараховано за категорію земель 10.07, дата реєстрації прав користування - 29.06.2016 року, кадастрові номери 7120981201:01:001:1836, 7120981201:01:001:1837, 7120981201:01:001:1838 за ставкою 1% за нормативною грошовою оцінкою 554931 грн від площі 72,1201 га - 400216,80 грн земельного податку.
Доводи позивача про відсутність статусу платника є необґрунтованими, оскільки до самостійно визначеного і узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацією зі сплати земельного податку уточнюючих декларацій, розрахунків не надано, про помилковість чи надмірність сплати податку аргументів і доводів не надано. 
Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України виправлення помилок у раніше поданій податковій декларації здійснюється шляхом надсилання уточнюючого розрахунку до такої податкової декларації.
Проте, будь-які докази щодо того, що позивач звертався до відповідача як контролюючого органу з проханням не визнавати таку звітність податковою з обґрунтуванням обставин помилкового подання звітності, тобто помилковості самостійно узгодженого ПрАТ «Черкасирибгосп» зобов`язання в матеріалах справи відсутні.
Наведене вище вказує на те, що позивач в силу положень Податкового кодексу України є платником податку на землю.
Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № 0004331401, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Бузівській сільській раді, Головне управління ДПС у Черкаській області виходило з того, що рішенням Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 31.01.2018 року № 4-4/VII «Про місцеві податки та збори в Бузівській сільській об`єднаній територіальній громаді на 2018 рік» встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, та які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) у розмірі 7% від їх нормативної грошової оцінки.
Проте, земельні ділянки із кадастровими номерами: 7120981200:01:001:1838, площею 5,741 га; 7120981200:01:001:1837, площею 21,4487 га; 7120981200:01:001:1836, площею 44,9304 га, які розташовані в Черкаській області, Жашківський район, Бузівська сільська рада, перебувають у державній власності з цільовим призначенням «для рибогосподарських потреб», та інформація щодо власників та користувачів в Державному земельному кадастрі відсутня.
Крім того, відповідно до п. 4.4 ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема щодо установлення місцевих податків, визначені ст. 12 ПК України.
Згідно ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до пп. 10.1 та 10.2 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Тобто, податок на землю належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені ст. 12 ПК України.
За приписами п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 ПК України).
Підпунктом 12.3.2 пунктом 12.3 статті 12 ПК України визначено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Відповідно пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Згідно з пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі, якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та (або) зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.
Відповідно до п. 12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, крім іншого:
12.4.1.встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;
12.4.2.визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;
12.4.3.прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пунктом 12.5 ст. 12 ПК України визначено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Згідно з п. 271.2 ст. 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк ведення цих актів у дію.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України, рішення та висновки Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних друкованих виданнях. У друкованих засобах масової інформації можуть публікуватися офіційні документи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інша публічна інформація відповідно до законодавства і на засадах, передбачених укладеним між такими органами та редакціями друкованих засобів масової інформації договором.
Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» звернув увагу на те, що згідно ч. 2 cт. 57 Конституції України є нечинними, не можуть застосовуватись ті закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, що не доведені до відома особи у встановленому законом порядку.
Верховний Суд у постанові від 04 травня 2020 року у справі № 809/276/18 зазначив, що нечинний нормативно-правовий акт не може порушувати права і свободи та інтереси фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, що належать захисту в порядку адміністративного судочинства згідно із положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України, позаяк нечинний нормативно-правовий акт не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, відтак не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору. З урахуванням того, що рішення сільської ради не було опубліковане в засобах масової інформації у порядку, визначеному законодавством, воно є нечинним, а відтак не породжує прав та обов`язків для сторін.
Відповідно до додатка 4 до акта перевірки у переліку документів, що використано під час перевірки нарахування місцевих податків і зборів зазначено: облікові регістри, договори оренди земельних ділянок, довідки відділів Держземагенства, витяги з технічної документації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно, рішення сільських рад, витяги з Державного реєстру речових прав.
Як вбачається з рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області «Про затвердження положень про місцеві податки та збори на 2018 рік» від 26.09.2017 № 14-2/VII, воно прийняте пізніше ніж за шість місяців до початку бюджетного року.
Більш того, рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області «Про затвердження положень про місцеві податки та збори на 2018 рік» від 26.09.2017 № 14-2/VII в друкованих засобах масової інформації не публікувалося.
Відповідачем до пояснення надано прінтскрін екрану з офіційного сайту щодо факту оприлюднення вказаного рішення, проте прикріплений файл рішення ради містить 0 МБ, протилежного ні відповідачем, ні Жашківською міською радою ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.
Отже, оскільки доказів офіційного оприлюднення рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області «Про затвердження положень про місцеві податки та збори на 2018 рік» від 26.09.2017 року № 14-2/VII не надано, це рішення не набрало чинності і не може порушувати права і свободи та інтереси для сторін у сфері публічно-правових відносин.
Згідно зі ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).
Відповідно до статті 277 ПК України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї).
Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, місце розташування земельних ділянок в адмінмежах Бузівської сільської ради визначено в межах населеного пункту, форма власності - державна, з цільовим призначенням - 10.07 для рибогосподарських потреб 44,9304 га, 21,4487 га, 5,741 га; державний акт на право постійного користування для ведення рибного господарства видано Бузівською сільською радою.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем правомірно визначено та сплачено земельний податок відповідно до самостійно узгодженого податкового зобов`язання у розмірі не меншому 0,5 % за земельні ділянки нормативну грошову оцінку яких проведено, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.
Судді:                                                                                          Кучма А.Ю.
                                                                                                    Чаку Є.В.