УХВАЛА

23 серпня 2022 року 
м. Київ 
справа № 160/21336/21
адміністративне провадження № К/990/21659/22  
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом Державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування наказу,-
УСТАНОВИВ:
Державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга Ольга Василівна звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2021 № 3825/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 3, згідно до якму вирішено «анулювати доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;
- зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ державному реєстратору - державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року,  позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2021 №3825/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 3, згідно якому вирішено «анулювати доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. 
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерством юстиції України подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Отже, після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Посилаючись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, скаржник зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128.
Однак, вказане твердження є безпідставним, оскільки висновок щодо застосування вказаної скаржником норми було викладено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 27.05.2021 у справі № 420/4037/20.
Так, Верховним Судом зазначено, що відповідно до пункту 11 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Так у касаційній скарзі скаржником зазначено, що державний нотаріус був повідомленим належним чином про час та місце розгляду скарги, що вбачається із складеного Міністерством юстиції України акту про неможливість здійснення виклику телефонограмою. Натомість, за висновком суду апеляційної інстанції складення акту про неможливість здійснення виклику не може вважатися належним повідомленням державного нотаріуса, оскільки фактично виклик не відбувся. При цьому,  Міністерство юстиції України не було позбавлено можливості повідомлення засобами електронної пошти. 
При цьому, слід зазначити, що доводи касаційної скарги не свідчать про необхідність у формуванні правового висновку з цього питання та саме в цій судовій справі.
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтуванням такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України, а також посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом Державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга Ольги Василівни до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування наказу -  повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                                                                                                                                 В. Е. Мацедонська