Справа № 754/2937/22	 	 	 	Головуючий у І інстанції Шмигельський Д.І.	
Провадження № 33/824/2021/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
15 серпня 2022 року                                                                     м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1                в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,
 
В С Т А Н О В И В :
За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 28.01.2022 року о 08 год. 50 хв. на Північному мосту, 1 в м. Києві керував автомобілем марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на подразнення світлом, тремтіння кінцівок пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, та, в порушення вимог п.2.5 ПДР, від огляду на стан сп`яніння відмовився. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння є лише суб`єктивним враженням працівника поліції, оскільки він наркотичних засобів не вживає,  протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про погодні умови та про  час  зупинки його автомобіля, даних щодо пристрою, яким було проведено відеофіксацію. Вказує, що суддя у постанові  безпідставно послався на відеозапис події, який не був предметом дослідження в судовому засіданні, та на письмові показання свідка ОСОБА_2 , який не був допитаний безпосередньо суддею.
 
Крім того, звертає увагу на неправомірність дій працівників поліції, які здійснили зупинку його автомобіля всупереч вимогам  ч. 2 ст. 35 Закону України « Про Національну поліцію».
 
Стверджує, що належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.
 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
 
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за  відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Винуватість ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан  наркотичного  сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннях свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні, відеозаписі події з бодікамери поліцейського.
 
Доказам по справі суддя надав належну правову оцінку  і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Зокрема, з відеозапису події, показань свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні,  пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  в судовому засіданні , з протоколу про адміністративне правопорушення  вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з причин не повідомлення йому працівником поліції причин зупинки транспортного засобу, відсутності у нього будь-яких ознак сп`яніння та у зв`язку з необхідністю їхати на роботу.
 
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Доводи апеляційної скарги про недопустимість як доказів матеріалів  про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 ,  про допущені працівником поліції порушення при зупинці транспортного засобу правильності висновку судді про не дотримання  ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР не спростовують, оскільки зазначені обставини, навіть за умови їх доведеності, не надавали йому права відмови від виконання вимоги поліцейського про проходження в установленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
Апелянтом також не надано будь-яких доказів того, що постанова ґрунтується на матеріалах, які не були досліджені в судовому засіданні, а свідок ОСОБА_2 , який був присутній при фіксуванні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння , є упередженим.
 
Відповідно до вимог ст.17 КУпАП , особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
 
Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
 
Із складеного протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння , а саме зіниці очей не реагують на подразнення світлом, тремтіння кінцівок пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці.
 
Як пояснював ОСОБА_1 він не мав жодних з ознак сп`яніння , зазначених у протоколі,  а свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції заявляв про адекватність поведінки водія обставинам, що склалися на дорозі.
 
Жодних доказів перевірки реакції зіниць очей ОСОБА_1 на подразнення світлом чи наявності у нього тремтіння кінцівок пальців рук відеозапис події, наданий поліцейським,  не містить.
 
         З огляду на наведене , а також враховуючи пояснення ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з необхідністю своєчасно приїхати на роботу під ризиком її втрати, вважаю,що він відмовився від  проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан  наркотичного  сп`яніння, перебуваючи у стані крайньої необхідності.
 
Відповідно п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.
 
         Оскільки правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1   в стані крайньої необхідності, то постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду в установленому порядку на стан наркотичного сп`яніння підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.4 ст.247 КУпАП.
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
    П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.
Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з вчиненням  ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в стані крайньої необхідності.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                      В. Р. Шроль