ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4236/22 Справа № 213/1145/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       головуючого – Пищиди М.М.
       суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
       за участю секретаря судового засідання – Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.
       Позов обґрунтований тим, що з 27.04.1968 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_1 , отримувала від чоловіка допомогу, яка була для неї постійним та основним джерелом для існування, тобто вона повністю перебувала на його утриманні. 
        ОСОБА_2 за життя отримував пенсію за віком у розмірі 6000,00 грн та пенсію за регрес у розмірі 6000,00 – 7000,00 грн, яка на момент смерті складала разом 12000,00 грн, розмір якої значно перевищував її пенсію у розмірі 3800,00 грн. Отже, його дохід був у тричі більший ніж її, тому їхня сім`я існувала виключно за кошти покійного чоловіка. 
       Фактично позивач перебувала на його утриманні, адже вона одержувала від чоловіка допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Забезпечення сім`ї продуктами харчування, ліками, сплата комунальних платежів та вирішення всіх інших побутових питань було на плечах її чоловіка. А тому втрата чоловіка була не лише втратою близької людини, а ще й втратою годувальника, який навіть будучи на пенсії, мав значний дохід і дійсно утримував її матеріально.
       На підставі вищевикладеного позивач просила суд встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з покійним чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні – задоволено.
       Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з її померлим чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
       Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .
       Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.1968 року громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено запис за № 89; після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку – ОСОБА_4 , дружині – ОСОБА_4 ; місце реєстрації: відділ ЗАГСу Терновського райвиконкому м. Кривого Рогу (а.с.8).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 75 років, про що 26.03.2020 року було складено відповідний актовий запис № 445; місце смерті: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Україна (а.с.9).
       На підтвердження факту проживання разом з ОСОБА_2 та реєстрації місця проживання з 07.12.2010 року за адресою: АДРЕСА_2 , позивач надала суду:
- копію витягу з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ;
- оригінал довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Інгулець-14» за вх. № 57 від 16.02.2021 року, за відомостями з якої ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , постійно сумісно проживала та вела сумісне господарство разом з чоловіком ОСОБА_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 10).
       На підтвердження факту отримання доходів, які були нижчими за розмір доходу чоловіка позивача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також перебування на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та отримання останнім по день його смерті щомісячних страхових виплат як потерпілої особи з 07.02.2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в матеріалах справи містяться:
       - копія довідки про доходи № 4081870022071035 ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в Криворізькому південному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, пенсійна справа № 912470124475, за період з 01.09.2019 року по 31.03.2020 року та складає загалом 26793,40 грн: за вересень 2019 року – 3817,48 грн; за жовтень 2019 року – 3817,48 грн; листопад 2019 року – 3817,48 грн; грудень 2019 року – 3835,24 грн; січень 2020 року – 3835,24 грн; лютий 2020 року – 3835,24 грн; березень 2020 року – 3835,24 грн;
       - оригінал довідки Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 10.11.2021 року № 20.1-16/6313, за відомостями з якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Криворізькому відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в якості потерпілої особи з 07.02.2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримував щомісячні страхові виплати в Криворізькому відділенні управління;
       - оригінал довідки Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 07/430, за відомостями з якої потерпілий ОСОБА_2 перебував на обліку з 07.02.2003 року та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував страхові виплати у загальному розмірі 63843,44 грн за період з вересня 2019 року по березень 2020 року: за період вересень 2019 року – лютий 2020 року по 9307,50 грн за кожен місяць; за березень 7998,44 грн (а.с.11, 88, 95).
       02.02.2021 року позивач звернулась до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з заявою про призначення страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідь на вказану заяву листом від 08.02.2021 року № 20-1-16/776 Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що у разі смерті потерпілого для розгляду питання про призначення страхових виплат по втраті годувальника надається перелік документів, передбачений ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 19.07.2018 року № 11, в тому числі, довідки про склад сім`ї померлого та тих, хто перебував на його утриманні або копія відповідного рішення суду. Натомість, як зазначив відповідач у вказаному листі, така довідка у позивача відсутня, робочим органам виконавчої дирекції Фонду законодавством України не надано повноважень встановлювати факт сімейних відносин та перебування на утриманні. Також позивача було повідомлено про те, що для розгляду питання призначення їй страхових виплат у разі смерті потерпілого необхідно надати довідку або рішення суду (а.с.12-13). 
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що померлий ОСОБА_2 проживав разом із позивачем та отримував пенсійні і страхові виплати, що є значно більшими, ніж у позивача та вважав доведеним факт того, що померлий чоловік надавав систематично допомогу дружині, яка носила постійний характер і була її основним джерелом для існування.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
       Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
       Пунктом 2 частини сьомої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові виплати складаються, зокрема, зі страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
       Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затверджений Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі – Порядок № 11).
       Дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.
       Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.
       Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.
       Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
       Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати передбачений, зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
       Так, відповідно до частини другої зазначеної статті Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк із моменту звернення заявника:
       1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;
       2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;
       3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;
       4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;
       5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.
       Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.
       Вказана норма кореспондується пунктом 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, у якому зазначено перелік документів, необхідних для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, де крім того зазначено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.
       Право осіб, які перебували на утриманні потерпілого, який одержував щомісячну страхову виплату, настає з дати встановлення МСЕК причинного зв`язку смерті потерпілого з раніше одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
       Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
       Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
       Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
       Аналогічний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19 та від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.
       Як вбачається з матеріалів справи, допомога, яка надавалась ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
       Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, тому її не можна вважати особою, яка перебувала на утриманні, оскільки сам по собі факт отримання позивачем пенсії, яка забезпечувала їй прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення спору.
       Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19 та від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18.
       За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції, ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області — залишити без задоволення.
       Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: