УХВАЛА

27 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 600/565/21-а
адміністративне провадження № К/990/8497/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Чиркіна С.М.,  Єзерова А.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 600/565/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, в якому позивач просив:
- визнати неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, на підставі інформаційної довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області №354/10/24-97-08-13 від 23 жовтня 2020 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 30 листопада 2019 року перерахунок пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 1141,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби (50%) - 6539,50 грн.; премія (30%) - 2283,00 грн. на підставі інформаційної довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області №354/10/24-97-08-13 від 23 жовтня 2020 року.
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 30 листопада 2019 року по день з якого починається виплата пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, згідно інформаційної довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області №354/10/21-97-08-13 від 23 жовтня 2020 року.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2020 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.10.2020 №354/10/24-97-08-13, наданої Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області, обчисленої з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2020 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.10.2020 року №354/10/24-97-08-13, наданої Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області, обчисленої з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2021 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
11.04.2022 на розгляд колегії суддів передано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі №600/565/21-а.
До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Рибачуком А.І., суддями: Стрелець Т.Г., Бучик А.Ю. заявлено самовідводи від участі у розгляді справи за цією касаційною скаргою у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Протоколом повторного  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів:  Стеценко  С.Г. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Чиркін С.М., Єзеров А.А. 
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізації права на касаційне оскарження і дійшла висновку про таке.
Предметом оскарження у даній справі є рішення органу Пенсійного фонду щодо перерахунок пенсії позивача.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
В касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин. Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, висновки рішень Верховного Суду та підстави непогодження з рішенням апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів. 
Суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, згідно з якою право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях судів попередніх інстанцій, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга не містить.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню
Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і обґрунтувань щодо їх наявності в касаційній скарзі не обґрунтовано, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 600/565/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.:

 

Судді	С.Г. Стеценко С.М. Чиркін   А.А. Єзеров