Постанова                                
Іменем України
                                                           
10 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 686/9958/19 
провадження № 61-14514св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В.,
 
учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду 
від 30 липня 2021 року, постановлену у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовну заяву мотивувало тим, що сторони 06 липня 2016 року уклали кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 17 березня 2019 року утворилась заборгованість перед банком на загальну суму 23 617,10 грн, яка складається із: 9 319,27 грн - заборгованість за кредитом, 4 959,02 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6 938 грн -пеня, штрафи: 500,00 грн (фіксована частина), 1 100,81 штраф (процентна складова). 
АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 23 617,10 грн заборгованості за кредитним договором, вирішити питання розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2019 року, ухваленим у складі судді Логінової С. М., позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 14 278,29 грн за кредитним договором від 06 липня 2016 року б/н.
У решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у сумі 1 161,38 грн. 
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 18 червня 2020 року, постановленою у складі судді Стефанишина С. Л., заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року задоволено.
Скасовано заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницькій області від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом 
АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Цивільну справу № 686/9958/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 вересня 
2020 року о 12:00 год у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за адресою: 2-ий пов., зал № 8, вул. Кам`янецька, 117 у м. Хмельницькому.
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 08 вересня 2020 року, ухваленим у складі судді Стефанишина С. Л., позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» борг за договором позики у розмірі 9 319,27 грн.
У решті позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витязі з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які містяться у матеріалах цієї справи, відсутній підпис позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року 
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 08 вересня 2020 року відмовлено. 
 
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, що не залежали від його волі і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість заявника своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного судового рішення 24 вересня 2020 року, що підтверджується його підписом на довідковому листі до справи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Заявник вказує, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року йому відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження, з тих підстав, що він отримав копію рішення 24 вересня 2020 року, що нібито підтверджується його підписом на довідковому листі до справи. 
Заявник стверджує, що у судовому засіданні суду першої інстанції 08 вересня 2020 року він участі не приймав, так як не повідомлявся про розгляд справи, копію рішення суду від 08 вересня 2020 року він не отримував, підписів про отримання копії рішення не ставив. 
Посилаючись на положення частини другої статті 354 ЦПК України, вказує, що має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки йому не вручено копію оскаржуваного судового рішення, як того вимагає частина друга статті 272 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції не встановив, чи дотримано судом першої інстанції положення статті 272 ЦПК України щодо вручення йому копії судового рішення, які він оскаржив до суду апеляційної інстанції, і упереджено відмовив у відкритті апеляційного провадження.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
13 вересня 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
 
У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2022 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 08 вересня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
 
На обкладинці справи № 686/9958/19 міститься запис: «24.09.2020 копію рішення отримано ОСОБА_1 підпис».
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року залишено без руху та надано йому строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, з наданням копій скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
29 червня 2021 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду 
від 15 червня 2021 року заявник подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження без обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк до 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали для виконання вимог ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2021 року, а саме: подання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, з наданням копій скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
12 липня 2021 року заявник надав до апеляційного суду апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 356 ЦПК України з копіями скарги відповідно до кількості учасників справи. Крім того, ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивовану тим, що він в судовому засіданні участі не брав, станом на день подання апеляційної скарги оскаржуване рішення йому не було вручено.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку неповажними. Продовжено ОСОБА_1 строк до 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року, з наведенням інших підстав для поновлення пропущеного строку.
 
На виконання вимог вказаної ухвали суду, заявником 26 липня 2021 року подано до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Заява мотивована тим, що рішення суду ОСОБА_1 не отримував, записів про отримання оскаржуваного рішення в матеріалах справи не ставив, участі у розгляді справи не брав, оскільки про дату та час судового засідання повідомлений не був, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження. 
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно 
у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
 
У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх  реалізації.
 
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.  
 
За приписами пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
 
Тобто законом імперативно встановлено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Отже, визначальним є момент вручення рішення суду.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
У справі, що переглядається, ухвалою Хмельницького апеляційного суду 
від 30 липня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року з посиланням на положення пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Суд апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали встановив, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримав 24 вересня 2020 року, що підтверджено його підписом у довідковому листі до справи. 
 
З матеріалів справи встановлено, що копію рішення від 08 вересня 2020 року суд першої інстанції направив ОСОБА_1 14 вересня 2020 року листом з повідомленням, однак цей лист повернувся до справи разом з неврученим повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 94, 96) .
 
Слід зазначити, що відповідно до пунктів 1, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
 
Згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Встановлено, що суд апеляційної інстанції тричі продовжував ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги та для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року, з наведенням інших (поважних) підстав для поновлення пропущеного строку.
 
У визначений судом строк ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги і не обґрунтував поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не вказав причин пропуску, що не залежали від його волі і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість заявника своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що заявник 24 вересня 2020 року отримав копію оскаржуваного рішення, що підтверджується його підписом на обкладинці справи № 686/9958/19.
 
За таких підстав, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року.
 
Доводи заявника, викладені ним як в апеляційній, так і в касаційній скарзі, про проведення судового засідання судом першої інстанції за його відсутності, спростовуються протоколом та звукозаписом судового засідання від 08 вересня 2020 року, що містяться в матеріалах справи        (а.с. 89-90).
 
Зокрема, зі звукозапису судового засідання встановлено, що відповідач    ОСОБА_1 присутній в судовому засіданні 08 вересня 2020 року, судом встановлена його особа, він надавав пояснення, відповідав на запитання.
 
Більше того, з протоколу та звукозапису судового засідання встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був присутній при проголошенні резолютивної частини рішення суду першої інстанції, тобто йому було відомо про результати розгляду справи ще 08 вересня 2020 року. 
 
Також з матеріалів справи встановлено, що заявник 24 вересня 2020 року отримав копію оскаржуваного рішення, що підтверджується його підписом на задній обкладинці справи № 686/9958/19, де міститься запис (дослівно): «24.09.2020 копію рішення отримано ОСОБА_1 » та мається підпис особи.
 
За таких підстав, враховуючи, що заявник вказував завідомо неправдиву інформацію в апеляційній та касаційній скаргах про розгляд справи без його участі, колегія суддів критично ставиться до доводів ОСОБА_1 , зазначених ним як у апеляційній, так і у касаційній скарзі про те, що він не отримував копію рішення суду та не ставив свій підпис про його отримання. 
 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення прийняте з неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Статтею 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416, ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                              Б. І. Гулько

                                                                                                          Г. В. Коломієць

                                                                                                          Р. А. Лідовець

                                                                                                          Ю. В. Черняк