КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
09 серпня 2022 року м. Київ
справа №373/525/22
провадження № 33/824/1824/2022
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого,
на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року у складі судді Свояк  Д.В., -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2022 року № 065567, складеного уповноваженою особою інспектором роти                                                                                                                                             №1 взводу №2 БПП в с. Чайки УПП у Київській області лейтенант поліції Стадник Вадимом,  ОСОБА_1 24.04.2022 о 10:15 по вул. Михайловського, 55 в м. Буча Київської області керував транспортним засобом марки Ford Focus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, червоне обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на рахунок № UA908999980313111256000026001; код 22030106; МФО 899998, код ЄДРПОУ 37993783; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Півень К.В.  22 червня 2022 року, згідно поштової відмітки, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року.
11 липня 2022 року представник скаржника ОСОБА_2 , подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, де зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови вказано, що вона може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Користуючись правом на апеляційне оскарження 02 червня 2022 року в межах 10 денного строку на апеляційне оскарження, було подано апеляційну скаргу  на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду.
Зазначає, що листом від 08 червня 2022 року №05-02/699/2022 Київський апеляційний суд повернув матеріали апеляційної скарги, зазначивши, що апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Тому представник скаржника вважає, що строк пропущений з поважних причин.
Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.
З огляду на те, що повний текст постанови було виготовлено 08 грудня 2021 року і в тексті постанови було зазначено, що скарга подається через Київський апеляційний суд, після чого 13 грудня 2021 року була подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, яка поверталась з роз`ясненням, що скаргу необхідно подавати через суд першої інстанції, вважаю за можливе поновити строк  апеляційного оскарження, з огляду на те, що він був пропущений з поважних причин - через неточності в постанові районного суду щодо порядку оскарження.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, справа була розглянута неповно, однобічно та формально, так як висновки суду суперечать як обставинам справи,так і подіям, які мали місце 24 квітня 2022 року. Представник скаржника посилається на те, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065567 від 24 квітня 2022 року, подія мала місце 24 квітня 2022 року о 10 год. 15 хв. Проте сам протокол складений інспектором роти №1взводу №2 БПП в с. Чайки УПП у Київській області, лейтенантом поліції Стадник В.С. 24 квітня 2022 року о 09 год. 50 хв., тобто протокол про адміністративне правопорушення було складено за 25 хв. до самої події, що за своєю природою є неможливим, оскільки спочатку слідує момент вчинення такого правопорушення, а потім вже його фіксування та складання самого протоколу.
Зазначає, що в матеріалах адміністративної справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складене 24 квітня 2022 року о 10 год. 05 хв. А відповідно до протоколу та рішення суду, подія відбулася о 10 год. 15 хв., що знову ж таки не може бути, оскільки направлення датоване та складене до самого керування авто та нібито вчинення адміністративного правопорушення.
Окрім того, в матеріалах адміністративної справи міститься письмові пояснення свідків складені 24 квітня 2022 року о 10 год. 10 хв.., тому свідкам було запропоновано бути присутнім при складані адміністративного протоколу, проте у зазначений час, свідки не могли бути присутніми у тому, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення о 10 год. 10 хв. водій ще здійснював керування транспортним засобом, а не був вже зупиненим працівниками поліції та відбувався процес зібрання доказів. 
Отже, згаданий протокол не може бути належним та допустимими доказами, оскільки вони не відповідають вимогам встановленими КУпАП, складенні із порушенням норм КУпАП та є недопустимими.
У судовому засіданні 09 серпня 2022 року захисник скаржника ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАПнеобхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв.  Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року).
Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:- запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук;- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.
Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).
Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а»  Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до  ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
У постанові суду першої інстанції суддя підставно вказав, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААБ №065567 від 24.04.2022, матеріалами адміністративної справи: направленням на огляд водія транспортного засобу від 24.04.2022; розпискою від 24.04.2022;
Слід зазначити, що в протоколі водій власноручно зазначив, що вживав алкоголь 23 квітня 2022 року. керував транспортним засобом 24 квітня 2022 року
- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які дали пояснення про те, що поліцейський запросив його бути присутнім при продуванні приладу «Драгер», однак водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки ТЗ пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» і відмовився їхати у медичний заклад для огляду;
- рапортом лейтенанта поліції Стадника В.С.;
- диск відеозапису з нагрудних камер поліцейських .
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.
Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також він не заперечив проти того, що керував транспортним засобом у стані сп`яніння.
Доводи скаржника про те, що в протоколі зазначений неправильний час вчинення події правопорушення і час складання протоколу, суд відхиляє з огляду на те, що склад вчиненого ОСОБА_1 правопорушення полягає  у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння та відмові пройти огляд на стан сп`яніння. З наявних доказів у справі, чітко вбачається, що факту відмови, передувала подія керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння. Всією сукупністю доказів підтверджується, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці зупинки і в медичному закладі, а відповідно, допущена в протоколі описка, щодо часу його складання не спростовує  факту та доведеності вини особи, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП України. 
Таким чином, доводами апеляційної скарги обставини, встановлені судом при розгляді справи, не спростовані, допущення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції за результатами апеляційного перегляду не встановлено.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості   ОСОБА_5 не викликають, відтак апеляційним судом відхиляються посилання в апеляційній скарзі на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішення ЄСПЛ щодо принципу презумпції невинуватості.
Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому суд, дотримавшись вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на   ОСОБА_5  стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.
Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для  його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову  районного суду    залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
     Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області  від 23 травня 2022 року. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.
Постанову  Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності  за ч.1 ст.130  КУпАП - залишити без змін
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                  О.В. Желепа