Справа № 308/9674/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2022                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., захисника Шерегі В.М., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шерегі Віктора Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 000,00 (сто сімдесят тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496.2 гривень судового збору.       
Не погоджуючись з даною постановою Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі.
       Заслухавши пояснення захисника  Шерегі В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Відповідно до ч. 1 ст. 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. 

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч. 3 ст. 108 Митного кодексу України з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 108 Митного кодексу України, якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Встановлено факт ввезення громадянином ОСОБА_1 17.04.2019 року вантажного автомобілю марки «Iveco», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», та невивезення його станом на 17.06.2021 року. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0719/30500/21 від 17.06.2021 року, даними бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби та АСМО «Інспектор», іншими матеріалами справи про порушення митних правил.
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а тому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника Шерегі В.М. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.
       Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Шерегі Віктора Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага