ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року	Львів	Справа № 380/4892/21 пров. № А/857/10679/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Гуляка В.В., Мікули О.І.
при секретарі судового засідання:                 Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Лунь З.І., повне судове рішення складено 09.06.2022) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ТОТ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                 ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним   та скасування   податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.09.2020 №0006943201.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ГУ ДПС у Львівській області за результатами Акта №13/428/32.01/20790375 від 13.07.2020 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального» прийняв податкове повідомлення - рішення № 0006943201 від 02.09.2020р. за платежем акцизний податок на пальне, на суму - 1 340 000,00 грн. За результатами перевірки відповідач встановив порушення позивачем вимог п.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, а саме, що ТОВ Фірма «ТОТ» не було обладнано рівнемірами - лічильниками 55 резервуарів об`ємом 72 м.куб та 4 резервуари по 8 м.куб. а також паливний термінал на чотири автомобілі і чотири блок-пункти БПМ-8, які виконують функцію витратомірів - лічильників без позитивних результатів повірки або оцінки відповідності. Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято без урахування обставин, що обгрунтовуються належними доказами. Позивач, зокрема, зазначив, що на момент перевірки ТОВ «Фірма «ТОТ» не використовувало у свої діяльності жодних блок-пунктів БПМ; паливо-роздавальні колонки, що є на балансі підприємства 01.07.2020 року пройшли повірку, що підтверджується відповідними свідоцтвами, а відсутність рівнемірів-лічильників на 4 резервуарах ємністю 8 м.куб., які є невід`ємною складовою вищевказаних паливно-роздавальних колонок, зумовлена тими обставинами, що у відповідності до Наказу №1-ПК від 02.01.2019 року по ТОВ Фірма «ТОТ», паливно-роздавальні колонки використовуються виключно для власних потреб. Щодо відсутності на паливному терміналі на чотири автомобілі витратомірів-лічильників, то позивач вважає, що оскільки ТзОВ «Фірма «ТОТ» здійснювало відпуск палива через паливний термінал виключно через один пункт наливу палива, то три інші наливні пункти були законсервовані та вилучені з виробничого процесу, що також підтверджується відповідними доказами. Щодо відсутності рівнемірів-лічильників на 55 резервуарах по 72 м.куб., то частина таких рівнемірів-лічильників була закуплена, а решта резервуарів, які не були обладнані рівнемірами-лічильниками, вилучено з виробничого процесу. Просив позов задоволити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.09.2020 №0006943201 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 620000,00грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 06.07.2020 року № 2391 та направлень від 07.07.2020 року № 1415 та №1416 провело фактичну перевірку складу паливно-мастильних матеріалів, що розташований за адресою: м. Львів, вул.  Ковельська, 109 та належить суб`єкту господарювання ТОВ «ТОТ».
За результатом перевірки складено Акт від 13.07.2020 року № 13/428/32.01/20790375 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (далі – акт перевірки).
Перевіркою встановлено порушення вимог п.1 ст. 128-1 ПК України, а саме, що ТзОВ Фірма «ТОТ» не було обладнано рівнемірами - лічильниками 55 резервуарів об`ємом 72 м.куб та 4 резервуари по 8 м.куб. а також паливний термінал на чотири автомобілі і чотири блок-пункти БПМ-8, які виконують функцію витратомірів - лічильників без позитивних результатів повірки або оцінки відповідності.
На підставі акта перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення № 0006943201 від 02.09.2020р. за платежем акцизний податок на пальне, на суму - 1 340 000,00 грн.
Позивач 20.10.2020 звернувся із скаргою до ДПС України, у якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення № 0006943201 від 02.09.2020 ГУ ДПС у Львівській області. ДІІС України за результатами розгляду скарги позивача рішенням №3361/6/99-00-06-03-01-06 від 12.02.2021 року залишило без змін податкове повідомлення-рішення рішення № 0006943201 від 02.09.2020р., а скаргу без задоволення.
Згідно пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення) змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового з горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.
Відповідно до пп. 14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.
Згідно п.п. 230.1.2. п.230.1, ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00,  2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів без реєстрації акцизного складу.
Згідно ст.230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі по тексту - Порядок №891). 
Відповідно до пп. 3 п. 2 Порядку №891 резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці. 
Згідно пп.4 п.2 Порядку обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції). 
Враховуючи норми п.22 підрозд.5 розд. XX ПК України, відповідно до п.12 підрозділ 5 розд.XX ПК України, розпорядники акцизних складів, відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: 1) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яка перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.07.2019 року; 2) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.10.2019 року; 3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01.01.2020 року.
При визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів повинні бути, у вищезазначений строк, обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Судом першої інстанції встанволено, що відповідно до умов договору поставки №02032020А, укладеного між ТзОВ Фірма «ТОТ» та ТзОВ Торгівельна компанія «Ювента» від 02.03.2020 позивач придбав рівнеміри-лічильники:           03.04.2020 року відповідно до накладної №688 було отримано 12 рівнемірів-лічильників; 09.04.2020 відповідно до накладної №748 було отримано 8 рівнемірів-лічильників; 16.04.2020 відповідно до накладної №978 отримано вузол обліку; 12.06.2020 відповідно до накладної №1301 отримано 19 рівнемірів-лічильників; 09.07.2020 відповідно до накладної №1611 отримано 7 рівнемірів-лічильників.  Належність рівнемірів-лічильників на відповідність вимогам законодавства підтверджується сертифікатами відповідності №UA.TR.001 23 57-20, UA.TR.001 23 21-20, UA.TR.001 23 36-20, UA.TR.001 23 7-19, UA.TR.001 23 26-20, UA.TR.001 23 20-19. 
Зазначені прилади обліку були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, але не були встановлені. 
На балансі ТзОВ «ТОТ» розташовані 68 ємкостей для зберігання паливно-мастильних матеріалів, а саме: 68 резервуарів ємністю по 72куб.м; наливний термінал на 4 автомобілі; 4 блок-пункти БПМ-8.
Станом на день проведення перевірки відповідачем, 08.07.2020, 13 резервуарів передано в оренду ТзОВ «Укрпалетсистем»(№259-263, 321-328). Ця обставина не заперечується відповідачем.
У розпорядженні позивача є 55 резервуарів, серед них:
20 резервуарів не використовуються в господарській діяльності щодо зберігання пального, тому були законсервовані та виведені з експлуатації.
Ця обставина підтверджується доказами: 
Відповідно до наказу по підприємству від 30.12.2019 №1-рез опломбовано паливно-роздавальні колонки 77805 та 77796.  
Відповідно до наказу по підприємству від 30.12.2019 №2-рез опломбовано пункти наливу палива в бензовози №№ 1, 2, 4.
Відповідно до наказу по підприємству від 30.12.2019 №3-рез з виробничого процесу вилучено резервуари №275-280, 329-340; 421-436 (т.1 а.с.33А).
Відповідно до наказу по підприємству від 29.05.2020 №1-рез, з виробничого процесу вилучено шляхом консервації та опломбування резервуари №257, 258, 264-274, 284, про що складено акт від 01.06.2020 (а.с.163-165).
Згадані накази зареєстровані в журналі реєстрації наказів (т.2 а.с.68-71).
35 резервуарів використовувалися ТзОВ «ТОТ» в господарській діяльності для зберігання пального.
Відповідно до Довідки про зведені за добу  підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального: 
8 резервуарів №№321-328 були включені до звітності помилково, оскільки вони знаходяться в оренді ТзОВ «Укпалетсистем»;
3 резервуари №№281-283 були включені до звітності, однак рівнеміри не було встановлено;
20 резервуарів №№421-440 включені до звітності та зареєстровано рівнеміри із вказанням номерів рівнемірів; 
12 резервуарів №№329-340 включені до звітності та зареєстровано рівнеміри без вказанням номерів рівнемірів.
Відтак, до звіту було включено 43 резервуари, не обладнані приладами обліку.
Лише 35 із 43 зазначених резервуарів повинні були бути ураховані відповідачем як такі, що не обладнані приладами обліку, при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки, як підтверджено доказами, що є у справі, 8 резервуарів №№321-328 використовуються ТзОВ «Укпалетсистем» згідно з договором оренди.
З матеріалів справи вбачається, що на балансі ТОВ «Фірма «ТОТ» перебувають 4 паливо-роздавальні колонки (ємністю 8 м.куб кожна) марки «VEB VAKA-WERKE HALLE» за номерами 63367, 77836, 77805, 77796, які 01.07.2020 року пройшли повірку, що підтверджується свідоцтвами про повірку. Таким чином, зазначеним спростовується встановлене відповідачем про відсутність позитивних результатів повірки або оцінки відповідності чотирьох паливно-роздавальних колонок.
Рівнеміри-лічильники на чотирьох резервуарах об`ємом 8 м куб., які є невід`ємною складовою вищевказаних паливно-роздавальних колонок, є дійсно відсутні, чого не заперечує позивач. 
Згідно Наказу №1-ПК від 02.01.2019 року (т.1 а.с.36), паливно-роздавальні колонки використовуються виключно для власних потреб, а саме для заправки власних транспортних засобів або орендованих транспортних засобів. Наявність та використання позивачем транспортних засобів для власних потреб також підтверджується доказами, що містяться у справі: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та договори оренди  транспортних засобів, нотаріально посвідчені.
Відтак, означені ємності є складовою акцизного складу ТОВ Фірма «ТОТ», як такі, що використовуються у власній господарській діяльності позивача.
Щодо відсутності на паливному терміналі на чотири автомобілі витратомірів-лічильників, то суд зазначає таке.
Відповідно до Наказу № 2-рез. від 30.12.2019 на момент перевірки ТзОВ «Фірма «ТОТ» здійснювало відпуск палива через паливний термінал через один пункт наливу палива. Три інші наливні пункти були законсервовані та вилучені з виробничого процесу у зв`язку із відсутністю необхідності у їх використанні.
Станом на день проведення перевірки позивач використовує 35 резервуарів, які  не обладнані приладами обліку пального та 1 резервуар, витратомір на якому не був підключений.
Щодо покликання відповідача не те, що документи, які долучені до матеріалів справи, зокрема, накази по підприємству, викликають сумнів у їх достовірності, то таке спростовується долученим до матеріалів справи наказом реєстрації наказів (т.1, а.с.68-71, договори укладені з дотримання визначеної ЦК України форми, подорожні листи автомобілів).
Щодо покликання відповідача на відсутність доказів щодо реальності виконання договору оренди нерухомого майна №05/2-19 між ПП «Укрпалетсистем» та ТзОВ Фірма «ТОТ», то таке спростовується долученими до справи платіжними документами про сплату орендної плати.
Сума штрафних санкцій розрахована, виходячи з того, що необладнані та /або незареєстровані рівнеміром чи витратоміром лічильником 67 місць відпуску пального з акцизного складу.
Відповідач в акті перевірки зазначає, що 13 з 68 резервуарів, які є на балансі позивача, перебувають в оренді ТзОВ «Укрпалетсистем». Зазначене в акті перевірки суперечить підставам накладення штрафу.
36 резервуарів станом на день проведення перевірки не були обладнані приладами обліку пального. 
Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним щодо накладення штрафу на позивача саме в означеній частині, тобто в сумі 720000,00грн.(20000х36).
Щодо покликання відповідача на те, що позивач не представив до перевірки документів, то таке спростовується тим, що відповідач не застосував до позивача заходів відповідальності відповідно до норми п.85.6 ст.85 ПК України.
Щодо покликання відповідача на пояснення директора підприємства, то суд зважає на те, що зазначене у поясненні спростовується представленими позивачем доказами, а саме, первинними документами, договорами, дозволами.
Апеляційний суд вважає, що позивач дотримав норми п.п. 230.1.2., н.230.1. ст.230 щодо обладнання його акцизного складу витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.
За таких обставин, оскільки відповідач не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, то таке є протиправним та підлягає скасуванню частково в частині позовних вимог, що стосуються оскарження податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 620000,00грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                              

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року у справі №380/4892/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 31.08.2022