Ухвала
 
30травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 759/17465/18
провадження № 61-18810св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенко Яни Вікторівни на постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року позов залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 15 квітня 2013 року № 50008196 у розмірі 748 380,82 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по сплаті судового збору у розмірі 28 066,11 грн.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Я. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, провадження № 14?254цс19, від 18 серпня 2021 року у справі № 201/15310/16, провадження № 61-547св21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає необхідність відступлення від висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 759/17465/18, провадження № 61?12201св20, від 25 березня 2019 року у справі № 161/19329/13-ц, провадження № 61-39634св18, від 09 грудня 2019 року у справі № 357/5125/16-ц, провадження № 61-15142сво18, від 10 грудня 2018 року у справі № 372/2017/13-ц, провадження № 61-18815св18, від 18 грудня 2019 року у справі № 450/18/15-ц, провадження № 61?17556св18 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян