УХВАЛА
21 червня 2022 року 
м. Київ

справа №560/16146/21
адміністративне провадження №К/990/13832/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі № 560/16146/21 за позовом ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №216 від 13.09.2021 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону №689к від 23 жовтня 2021 року про звільнення позивача з 29 жовтня 2021 року з посади прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України та органів прокуратури.
Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону   поновити   позивача на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України з 30.10.2021.
Стягнуто з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 80 640 грн.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 21 960 грн.
В решті вимог позову відмовлено.
06 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення судів попередніх інстанцій.
Ухвалою від 21 червня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі № 560/16146/21 за позовом ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів.
Разом із касаційною скаргою третьою особою заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження у даній справі.
Так, на обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на статтю 89 Закону України «Про прокуратуру» в якій фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку. Також скаржник наголошує на тому, що оскаржувані рішення прийняті судами без врахування висновків викладених Верховним Судом  в рішеннях від 21 вересня 2021 року у справі № 20/5038/20-а,  від 21 вересня 2021 року у справі № 160/6204/20, від 24 вересня 2021 року у справі № 140/3790/19, від 24 вересня 2021 року у справі №160/6596/20, від 24 вересня 2021 року у справі №280/4314/20, від 29 вересня 2021 року у справі №640/1218/21, від 29 вересня 2021 року у справі №440/2682/20. Скаржник убачає необхідність зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки це сприятиме уникненню безпідставного стягнення грошових коштів, які виділяються з Державного бюджету та не підлягають подальшому поверненню. 
Проаналізувавши клопотання скаржника, суддя-доповідач дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання та дії судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання чи дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку із дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для такого зупинення.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У відповідності до статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
При цьому, зупинення виконання оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом лише у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Сама по собі незгода скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Аналіз матеріалів касаційної скарги та зазначені у клопотанні мотиви не є такими, що у розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки не підтверджені жодними доказами, які суд міг би оцінити.
Зокрема, відповідачем до матеріалів касаційної скарги не додано підтверджень пред`явлення виконавчого листа у цій справі до примусового виконання, зупинення операцій на його рахунках з метою списання коштів на підставі виконавчого листа та інше.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Це правило стосується, у тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.
Інших доводів щодо наявності підстав для зупинення виконання судових рішень вказане клопотання не містить, а суддею-доповідачем таких підстав не встановлено.
На підставі вищенаведеного суддя-доповідач дійшов до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.
Керуючись статтями 340, 355, 359, 375 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі № 560/16146/21 за позовом ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

В.М. Соколов,
Суддя Верховного Суду