Ухвала
17 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 336/3085/20
провадження № 61-4288ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів, 
ВСТАНОВИВ:
У 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») інфляційні втрати у розмірі 16 660,08 грн, три відсотка річних у розмірі 7 030,05 грн та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 778 538,54 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 802 228,67 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 щодо стягнення пені у розмірі 778 538,54 грн, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також судове рішення місцевого суду скасовано в частині розподілу судових витрат.
10 травня 2022 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без урахування висновків, викладених, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17, у постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 321/404/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 757/26746/17-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 572/3074/20; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено договір банківського вкладу.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що 23 лютого 2022 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, повний текст якого отримано представником 12 квітня 2022 року. Заявник посилається на Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, що унеможливило прибуття до суду з метою отримання судового рішення, разом з цим Єдиний державний реєстр судових рішень не працює.
За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Ураховуючи наведені обставини, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження поновленню.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 та пункту першого частини третьої 
статті 411 ЦПК України.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року.
Заявник вважає, що виконання оскаржуваних рішень щодо стягнення грошових коштів у розмірі 23 690,13 грн призведе до безпідставних та необґрунтованих збитків, у разі задоволення касаційної скарги, повернення яких потребуватиме від банку значних зусиль та призведе до порушення його майнових прав та ітересів.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами.
Проте, касаційна скарга не містить належних змістовних доводів та обставин, за наявності яких Верховний Суд може зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, а стягнута оскаржуваними рішеннями сума коштів не дає підстави стверджувати про наявність надмірного тягаря для АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та наявність ризиків порушення майнових прав заявника.
За наведених обставини відсутні підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 3, 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про поновлення строку задовольнити.
Поновити Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року.
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 336/3085/20.
Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     А. С. Олійник     В. В. Яремко