Справа № 138/551/22
Провадження № 33/801/337/2022
Категорія: 431
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року	Справа № 138/551/22	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, 

встановив:

       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 157374-Е від 03 квітня 2022 року, громадянин України  ОСОБА_2 , цього ж дня о 10:15 год. здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова в районі прикордонного знаку № 0134 на напрямку Бронниця (Україна) – Унгри (РМ) поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб громадян України ( ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ), чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що покази свідків, а також дані зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та рапортах працівників прикордонної служби про місце виявлення та обставини виявлення, громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_7 здійснив спробу перетину кордону поза встановленим пунктом пропуску, разом з тим не довів свій умисел до кінця через обставини, які від нього не залежалим: не вчасне прибуття гр. Р Молдова ОСОБА_8 на човні та виявлення інспекторами ДПС України.
       Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містять відомостей про перетинання або спробу перетинання ним державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску. Зазначає, що державний кордон взагалі не перетинався, факту порушення державного кордону України чи спроби перетину немає. Вважає, що документи, на які посилався суд першої інстанції, не можуть бути доказами у справі, оскільки був порушений визначений законом порядок на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. У власноручному поясненні ОСОБА_1 фактично заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Разом з тим, посилається також на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та його затримання було порушено право на захист, оскільки при отриманні пояснень від правопорушника не був присутній захисник.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні статті 9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених цією статтею.
При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 157374-Е від 03 квітня 2022 року, громадянин України ОСОБА_2 , цього ж дня о 10:15 год. здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова в районі прикордонного знаку № 0134 на напрямку Бронниця (Україна) – Унгри (РМ) поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб громадян України ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).
Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
За змістом частин 3, 4 ст.256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 157374-Е від 03 квітня 2022 року ОСОБА_1 підписав його та надав пояснення на окремому аркуші. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань, зокрема, про потребу в залученні захисника, перекладача, останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.
Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджуються й рапортом начальника віпс «Яруга» (тип В) впс «Могилів-Подільский» (тип Б) старшого лейтенанта Доманова В., в якому зазначено, що 03 квітня 2022 року близько 09:50 год. йому надійшла доповідь від прикордонного наряду «Прикордонний патруль» про рух чотирьох невідомих осіб в районі прикордонного знаку № 0134 в н.п. Бронниця. Після отримання інформації від відділення інспекторів прикордонної «Яруга» (Тип В) було вислано прикордонний наряд «Група реагування», яку ним було очолювано особисто. Близько 10:15 год. на березі річки Дністер в районі прикордонного знаку № 0134 на напрямку Бронниця (Україна) – Унгри (РМ) ними було виявлено 4 особи, які здійснили спробу незаконного, поза встановленим пунктом пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, яким виявились ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Ці обставини також підтверджуються поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 5-7, 11).
Вищенаведені докази, є належними й допустимими, оскільки зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено.
Поряд з цим, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , обставин які викладені в ньому, а також в рапорті та письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не надано.
Таким чином, суд приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 157374-Е від 03 квітня 2022 року, рапорт начальника віпс «Яруга» (тип В) впс «Могилів-Подільский» (тип Б) старшого лейтенанта Доманова В., письмові пояснення  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_5  та ОСОБА_8 , , як доказ вини ОСОБА_1  у порушенні статті 9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та його затримання було порушено право на захист, оскільки при отриманні пояснень від правопорушника не був присутній захисник не заслуговують на увагу та відхиляються судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 157374-Е від 03 квітня 2022 року (а.с. 3), а саме в графі «Гр. ОСОБА_2 послуг захисника не потребує» проставив свій підпис. Вказане клопотання, зауваження ОСОБА_1 не виклав і в письмових поясненнях, які надані та підписані ним (а.с. 4).
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі та письмових поясненнях щодо заперечення своєї вини, суд апеляційної інстанції сприймає як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки належних, достатніх і допустимих доказів щодо спростування обставин, які встановлені місцевим та перевірені апеляційним судом матеріали справи не містять, як і не надано таких до апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про те що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                О.Ю. Береговий