Справа № 459/1326/21                                Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я. 
Провадження № 22-ц/811/4537/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія: 44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального Підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

В С Т А Н О В И В :

05.05.2021 року  ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.06.2021 р., просить стягнути з останнього на її користь 40 843,02 грн. майнової шкоди та 70 000,00 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування позову посилається на те, що 03.09.2020 р. приблизно о 18:30-19:00 год., рятуючи свою внучку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від падіння у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі біля будинку АДРЕСА_1 , в момент коли дитина вже перехилялась у бік люка, вона схопила її за одяг і відкинула в сторону від теплової камери, однак при цьому сама впала у неї. Так, впавши на дно даного люка вона відчула сильний біль у лівій нозі та не могла піднятися на ноги, у зв`язку з чим вибиралась звідти за допомогою рук та однієї ноги. Вилізши по груди із даної теплової камери вона покликала на допомогу, після чого підбігли її чоловік, разом із сусідом її дочки, які витягнули її звідти. В подальшому на місце події приїхали працівники поліції, які огородили місце події стрічкою та працівники швидкої медичної допомоги, які доставили її у медичний заклад для надання медичної допомоги. По факту даної події внесено відомості до ЄРДР за № 12020140150000633 від 25.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. У зв`язку із отриманою внаслідок падіння травмою, з 03.09.2020 р. вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в КП «Червоноградська ЦМЛ» де їй було зроблено операцію та вона перебувала на скелетному витягу. 25.09.2020 р. її виписано з медичного закладу на амбулаторне лікування. Витрати, які вона понесла на лікування внаслідок вказаної вище події, згідно розрахункових документів, які у неї збереглися, становлять 40 843,02 грн. Ствердила, що попередньо 03.09.2020 р. на місці події працівниками відповідача проводились роботи (розрита траншея, насип землі), якими було відкрито люк цієї теплової камери, після проведення яких люк залишився відкритим, при цьому, були відсутні будь-які огороджувальні конструкції та попереджувальні знаки чи повідомлення, які б унеможливлювали доступ до вказаної теплової камери, яка знаходиться в зоні житлових будинків, безпосередньо біля будинку АДРЕСА_1 , де гуляють діти, особливо у теплу пору року. Оскільки КП «Червоноградтеплокомуненерго» є відповідальним за технічний стан та експлуатацію теплових мереж, в т.ч. теплових камер, м. Червонограда, таким чином вважає, що внаслідок бездіяльності останнього, яким не забезпечено належного і безпечного утримання об`єктів тепломережі, їй спричинено вказану вище майнову шкоду. Також вказала, що отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, окрім того, госпіталізація та лікування, обмеження можливості пересуватись, стрес та нервове потрясіння, хвилювання та переживання, бездіяльність відповідача щодо халатного ставлення до забезпечення безпеки людей, спричинили та продовжують завдавати їй сильні душевні страждання, що зумовлено завданням їй моральної шкоди розмір якої оцінює в сумі 70 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (ЄДРПОУ 23966248, Львівська область, м. Червоноград, вул. Промислова, 1) про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задоволено частково.
Стягнуто з комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» у користь ОСОБА_1 36 233 (тридцять шість тисяч двісті тридцять три) грн. 63 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 30 000 (тридцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго».
Вважає рішення суд незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що за результатами розслідування обставин випадку комісією 10 вересня 2020 року складено акт, за результатами якого комісія дійшла висновку, що порушень в дотриманні техніки безпеки та охорони праці при виконанні та завершенні наряду не було, вини працівників підприємства в нещасному випадку, що стався з мешканкою м.Червоноград ОСОБА_1 немає.
Вважає, поки факт наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями підприємства та нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 не буде встановлено органами досудового розслідування компенсація матеріальної та моральної шкоди буде передчасна.
Зазначає, що в районі місця події 03.09.2020 року знаходились працівники іншої комунальної служби, яких допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли помилково ідентифікувати як працівників відповідача.
Разом з тим, вважає, що розмір матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованим та завищеним. Самі по собі чеки про придбання ліків та медичних засобів без підтвердження необхідності їх придбання, призначеннями лікаря не є належними доказами розміру завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я матеріальної шкоди, а тому суд безпідставно включив сплачені за позивачем кошти до суми, стягнутої з відповідача як компенсацію витрат на лікування. Також стверджує, що розмір моральної шкоди є недоведеним жодними доказами.
Окрім того, вважає, що позивачка могла та мала змогу передбачити та запобігти негативним наслідкам.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 травня 2022 року, є дата складення повного судового рішення -02 червня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що позивачкою доведено факт ушкодження її здоров`я, а саме закритий гвинтоподібний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням, який вона отримала внаслідок падіння у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі в дворі будинку АДРЕСА_1 .
Також суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування відповідачем позивачці майнової та моральної шкоди у зв`язку із спричиненням ушкодження її здоров`ю, оскільки позивачкою доведено завдання такої шкоди, що призвело в житті позивачки до порушення звичного укладу життя, погіршення здібностей позивачки тривалий час самостійно пересуватись та виконувати роботу по дому, в т.ч. самостійно доглядати за собою, отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, події пережиті нею того дня призвели до нервового потрясіння, хвилювання та переживання, тобто позивачка зазнала душевних страждань.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 03.09.2020 року приблизно о 18:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в дворі біля будинку АДРЕСА_1 , впала у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі та отримала тілесні ушкодження.
За наслідком вказаного травмування, каретою швидкої допомоги, позивачка з місця події була доставлена 03.09.2020 р. до КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», де проходила лікування стаціонарно у ліжковому режимі по 25.09.2020 року, з операційним втручанням, після чого їй було призначене лікування амбулаторно за місцем проживання. Діагноз: закритий гвинтоподібний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням.
Вказані вище обставини підтверджуються наступними належними та допустимими доказами, а саме копіями: рапорту старшого інспектора-чергового СРПП №1 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Манько В.В. від 04.09.2020 р.; виписного епікризу; медичної карти стаціонарного хворої, медичної карти амбулаторного хворої.
Під час дослідження долучених до матеріалів фототаблиць з місця події, встановлено, що у дворі біля будинку АДРЕСА_1 , поблизу теплової камери (люку) тепломережі розрита траншея, поряд із якою насипи землі. Теплова камера (люк) тепломережі є відкритим, по ліву сторону від нього знаходиться прямокутна бетонна кришка, по праву сторону на земляному покриві у сидячому положенні знаходиться позивачка, якій працівники швидкої медичної допомоги, у присутності поліцейського, надає медичну допомогу. Доступ до місця проведення ремонтних робіт (розкопки тепломережі для заміни аварійної ділянки), в т.ч. до місця події (теплової камери (люку) тепломережі)), не обмежений, відсутні будь-які огороджувальні конструкції чи попереджувальні стрічки.
В підтвердження понесених майнових збитків, внаслідок вказаної події, позивачкою надано ряд копій квитанцій та фіскальних чеків, сумарний розмір яких становить - 40 843,02 грн.
25.09.2021 р., на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області, внесено відомості у ЄРДР за № 12020140150000633 за ст. 128 КК України, з приводу отримання позивачкою тілесних ушкоджень.
Постановою слідчого Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 03.12.2020 р., у вказаному вище кримінальному провадженні, призначено судово-медичну експертизу зумовлену встановленням тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілої (позивачки).
Відповідно до копії висновку №140/2020 від 17.12.2020 р., у позивачки при зверненні в лікувальний заклад, згідно наданих медичних документів були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, який міг утворитися 03.09.2020 р. від дії тупого твердого предмету і відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Тілесні ушкодження, які були виявлені при експертизі позивачки, могли утворитися при обставинах викладених в матеріалах кримінального провадження, тобто внаслідок її падіння 03.09.2020 р. приблизно о 18:30 год., у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі в дворі біля будинку АДРЕСА_1 .
Згідно копії листа виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 23.11.2020 р. за №3/22-10577/2-14, встановлено, що відповідач здійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда. Щодо питань відкритої теплової камери у дворі будинку АДРЕСА_1 , за період з 02.09.2020, 03.09.2020, 04.09.2020 рр., надійшло 2 звернення, а саме: повідомлення від ОСОБА_5 від 03.09.2020 р. зареєстроване через гарячу лінію; повідомлення від Червоноградського ВП від 03.09.2020 р..
Відповідно до листа відповідача від 26.11.2020 р. за №4834, встановлено, що 02.09.2020 р. на зеленій зоні по АДРЕСА_1 проводились земляні роботи по розкопці тепломережі для заміни аварійної ділянки бригадою з двох слюсарів та з залученням екскаватора; до вище згаданих робіт не залучалися працівники інших комунальних підприємств міста; за виконання робіт відповідав майстер дільниці теплових мереж № 1 м. Червонограда ОСОБА_6 ; періодичний огляд стану теплових камер та мереж проводиться у відповідності до Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. Огляд теплової камери № 7 проводився 02.09.2020 р.; КП «Червоноградтеплокомуненерго» 02.09.2020 р. та 05.09.2020 р. проводило планові ремонтні роботи по заміні аварійної ділянки теплової мережі на зеленій зоні по АДРЕСА_1 .
Окрім цього, факт проведення 02.09.2020 р. працівниками відповідача робіт по розкопці тепломережі в дворі будинку АДРЕСА_1 , підтверджується копією журналу видачі нарядів дільниці теплових мереж № 1 м. Червонограда.
Допитаний у якості свідка - ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_3 , суду пояснила, що вона була свідком подій, які мали місце 03.09.2020 р. біля будинку АДРЕСА_1 . Ствердила, що того дня ще проводились ремонтні роботи, була вирита траншея та відкриті люки, при цьому відсутні будь-які огородження чи попереджувальні стрічки. Ввечері, того дня, робітників на місці події вже не було, проте робоча обстановка була залишеною без змін, в дворі, в т.ч. біля місця події, гуляли діти. Приблизно о 19:00 год., у вказаний відкритий люк тепломережі впала позивачка, почувши гучні крики останньої, всіх хто були поблизу прибігли. Остання при падінні травмувала ногу та не могла самостійно звідти вилізти (застрягла), вилізти звідти їй допомогли її чоловік та чоловік позивачки, по приїзду працівників медичного закладу останні забрали позивачку із собою для надання медичної допомоги. Зазначила, що того дня вона на свій мобільний телефон робила фотознімки з місця події, також неодноразово здійснювала виклики на гарячу лінію, щоб привели місце проведення ремонтних робіт до умов безпечності (закрили люк та обмежили доступ до цієї території обмежувальною стрічкою). Вказані виклики виявились безрезультатними, даний люк закрив її чоловік, а по приїзду працівників поліції останні вже обгородили територію обмежувальною стрічкою. Лише на третій день після події, робітники бетонною плитою, а не круглою кришкою від люка, накрили вказаний вище відкритий люк.
Свідок ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_4 , суду пояснив, що він був свідком подій, які мали місце 03.09.2020 р. біля будинку АДРЕСА_1 . Ствердив, що того дня він знаходився в себе вдома на балконі першого поверху, навпроти виритої ями, бачив як троє працівників відповідача прийшли на місце події та відкрили люк, після чого пішли відти. На його запитання чому вони не закрили даний люк, останні відповіли, що зроблять це пізніше. Зазначив, що в день події він бачив як позивачка відштовхнувши дитину вбік від місця знаходження відкритого люку, сама в пала у зазначений люк. Позивачку намагались витягнути звідти, проте остання кричала та скаржилась на сильний біль, до приїзду швидкої допомоги позивачка знаходилась в ямі.
Свідок ОСОБА_7 , яка є дочкою позивачки та проживає по АДРЕСА_5 , суду пояснила, що вона не бачила падіння матері у відкритий люк, спускаючись з під`їзду її чоловік почув крики матері, та в подальшому їй стало відомо, що її матір рятуючи її дочку (свою внучку) від падіння у даний люк, сама впала у нього. Місце проведення ремонтних робі не було огороджене, люк був відкритий, по всій території діти бігали та бавились. Наслідки цієї події для її матері (позивачки) були жахливими, остання стаціонарно лікувалася в медичному закладі, після цього ще два місяці вимушена була лежати в ліжку, за цей період часу не могла самостійно себе обслуговувати на побутовому рівні, вимушена була користуватись памперсами. В подальшому почала пересуватись за допомогою милиць. Всі вони перебували в стані шоку, після подій які відбулись того дня, тому і відразу не побачили, що внаслідок падіння матір отримала травми носа, внаслідок чого їй було важко дихати, а тому вона постійно почала приймати краплі для носа.
Свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком позивачки, суду пояснив, що в день події близько 19:00-20:00 год. остання гуляла разом із внучкою. В дворі будинку були розкопані труби, відсутні будь-які огородження, все було відкрито. Під час прогулянки позивачка врятувала внучку від падіння у відкритий люк, проте сама впала у нього. Безпосередньо він разом із сусідом витягували позивачку із люка, в останньої на обличчі були синці, з носа текла кров, перелом ноги. По приїзду на місце працівників поліції, останні не хотіли фіксувати жодних події, проте обгородили місце події обмежувальною стрічкою. Біля вказаного вище відкритого люку лежала бетонна плита. Після проведеної операції позивачка не могла взагалі ходити близько трьох місяців, не могла себе самостійно обслуговувати та доглядати, а тому він особисто доглядав за нею як в лікарні так і вдома.
Свідок ОСОБА_9 , який є зятем позивачки, суду пояснив, що подія мала місце рік тому у місяці вересні, в той час у них під балконом будинку вирили яму. Зазначив, що в день події він повернувся з роботи та перебував вдома, а позивачка разом із його дитиною (внучкою) гуляли на вулиці, почувши в дворі крик дитини та тещі він вибіг на вулицю і побачив, що дочка стоїть біля люка в якому знаходилась теща. На місце події приїхали працівники поліції, які обгородили територію стрічкою, люк був відкритим. Ствердив, що вирита траншея була відкритою близько одного тижня, в перший день ремонтних робіт була поставлена огороджувальна стрічка, яку вітер обірвав.
Свідок ОСОБА_6 , який працює майстром виробничої дільниці КП «Червоноградтеплокомуненерго», суду пояснив, що ремонтні роботи проводились 02.09.2020 р., саме того дня вони на місці події розкопали траншею, проте люк вони не зачіпали, такий був накритий бетонною плитою, оскільки відповідні кришки люків крадуть. 03.09.2020 р. працівниками відповідача жодних робіт на місці події не проводилось, при цьому окрім них на тому місці ніхто інший нічого не міг робити. Ствердив, що під час виконання робіт вони не проводили огляд камери, а тому відповідно і не знімали бетонну плиту, яка знаходилась на ній, відтак йому не відомо хто зняв дану плиту. Ввечері 03.09.2020 р., після подій які тоді відбулися, він оглянув територію та зробив відповідні фотознімки. Територія була огороджена відповідною стрічкою, при цьому тією ж самою, якою вони минулого дня огородили територію, люк був закритий. Зазначив, що у вказаній вище камері знаходяться лише труби КП «Червоноградтеплокомуненерго».

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди завданої ушкодженням здоров`я, які регулюються ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України.
Згідно приписів ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є суб`єктом правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: виконавцем комунальних послуг.
КП «Червоноградтеплокомуненерго»  здійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда Львівської області.
Так, відповідно до п.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71 (далі - Правил), підземні споруди - теплові камери, прохідні та напівпровідні канали, колектори і колодязі.
Організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за дотриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами (п.6.3.7 Правил).
Габаритні розміри камер, тунелів, каналів, кількість люків камер, відстань між камерами тунелів має відповідати вимогам чинних ДБН. Люки камер не повинні пропускати поверхневі води. Отвори в люках камер для взяття проб на загазованість мають закриватися інвентарними кришками. (п.6.3.49 Правил).
Під час експлуатації теплових мереж необхідно підтримувати в належному стані шляхи доступу до об`єктів мережі, а також шляхове покриття та планування поверхні над підземними спорудами, забезпечувати справність огороджувальних конструкцій, що запобігають доступу сторонніх осіб до обладнання та запірно-регулювальної арматури (пп. 6.3.70 Правил).

Таким чином, колегія суддів, оцінивши в сукупності наведені вище норми, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач здійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда, а позивачкою доведено факт спричинення їй шкоди за винних дій відповідача, докази цьому містяться в матеріалах справи, та переконливо свідчать про те, що позивачкою доведено факт ушкодження її здоров`я, а відповідачем не доведено відсутність його вини в отриманні позивачкою тілесних ушкоджень.

Слід зауважити, що стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачкою доведено факт спричинення їй шкоди за винних дій відповідача.

В силу ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1667 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, та моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.
Для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні наявність майнової шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
В силу ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідачем не доведено, що шкода, завдана позивачеві, була завдана не з вини відповідача, згаданих висновків суду першої інстанції жодним чином не спростовує, що виключає звільнення останнього від її відшкодування.
Доводи апеляційної скарги про те, що за результатами розслідування обставин випадку комісією 10 вересня 2020 року було складено акт, за результатами якого комісія дійшла висновку, що вини працівників підприємства в нещасному випадку, що стався з мешканкою м.Червоноград ОСОБА_1 немає, не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, з огляду на те, що судом першої інстанції встановлено, що відповідач здійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда. 
Окрім цього, дана обставина не оспорювалась під час розгляду справи в суді першої інстанції, разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині спричиненої майнової шкоди, яка підтверджується відповідними фіскальними чеками згідно встановленого позивачці діагнозу.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що в районі місця події 03.09.2020 року знаходились працівники іншої комунальної служби, яких допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли помилково ідентифікувати як працівників відповідача, оскільки такі доводи являються припущенням і не підтверджуються достатніми і допустимими доказами.
Посилання апеляційної скарги на те, що позивачкою по справі не доведено розмір моральних страждань, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи спір, суд вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з глибини, характеру та обсягу моральних страждань позивача, їх тривалості, вимушених змін у звичайному житті.
Як встановлено судом, позивачкою доведено завдання їй моральної шкоди у зв`язку із спричиненням ушкодження її здоров`ю, що призвело в житті позивачки до порушення звичного укладу життя, погіршення здібностей позивачки тривалий час самостійно пересуватись та виконувати роботу по дому, в т.ч. самостійно доглядати за собою, отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, події пережиті нею того дня призвели до нервового потрясіння, хвилювання та переживання, тобто позивачка зазнала душевних страждань.
Тому доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачкою факту моральної шкоди є безпідставними. Колегія суддів вважає визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди 30 000 грн., є виваженим, справедливим, таким, що відповідає перенесеним позивачкою стражданням через спричинення ушкодження її здоров`ю.
Також колегія суддів погоджується з розміром матеріальної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивачки, оскільки вказаний розмір встановлено виходячи з витрат позивачки на придбання медичних препаратів, в т.ч. придбання набору металоконструкції для остеосинтезу дистальної частини стегна, які пов`язані із лікуванням отриманих нею травм, сумарний розмір яких становить - 36 233,63 грн.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на користь позивачки майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженню здоров`я, тому ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу, показами свідків.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго»правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» - залишити без задоволення. 
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 року- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 02 червня 2022 року.

       Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

       Н.П. Крайник