ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2022 р.           Справа№ 925/473/21(703/3502/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Грека  Б.М.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Отрюха Б.В. 
 
за участю: секретаря судового засідання Кочурової Т.О.
за участю предстанвиків: 
комунального підприємства «ВодГео» Стаценко Віталій Віталійович 
розглянувши апеляційну скаргу Комунальне підприємство «ВодГео»
на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2022
у справі №925/473/21(703/3502/21)
за позовом ОСОБА_1 
до Комунального підприємства «ВодГео»
про захист прав споживачів
В С Т А Н О В И В :
Коротке викладення суті спору та позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про зобов`язання комунального підприємства «ВОДГЕО» здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання мені, ОСОБА_1 , власнику будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), за серпень 2021 з врахуванням середньомісячних показників засобу обліку за попередні три місяці, що передували вказаному розрахунковому періоду часу; стягнення з комунального підприємства «ВОДГЕО» на мою, ОСОБА_1 , користь 100 грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.
В обґрунтування свого позову позивач вказав на безпідставність нарахування йому відповідачем плати за послугу з централізованого водопостачання за серпень 2021 на підставі розділу IV "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, як споживачу, що самовільно приєднався до системи централізованого водопостачання та водовідведення, при тому, що лічильник води КВ-1,5 №195000 був справним, а відсутність його періодичної повірки відповідно до п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, є підставою для нарахування позивачу плати за постачання холодної води за серпень 2021 року за середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці. 
Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.03.2022 суд, зокрема,  вирішив:
Позов задовольнити повністю.
Зобов`язання комунальне підприємство "ВодГео" (пров. Я. Водяного, 45, м. Сміла, Черкаська область, 20705, код ЄДРПОУ 30794986) здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) власнику будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), за серпень 2021 року з врахуванням середньомісячних показників засобу обліку за попередні три місяці, що передували розрахунковому періоду часу - серпню 2021 року.
Господарський суд дійшов висновку, що відповідач не довів факту втручання у роботу та виведення з ладу лічильника води КВ-1.5 №195000, а відповідно й самовільного приєднання позивачем до систем централізованого водопостачання та наявності підстав для розрахунок витрат води відповідно до вимог п. 6 розділу ІV Правил 190; відсутність станом на серпень 2021 року чергової повірки лічильника води КВ-1,5 за №195000 відповідно до вимог п. 15 Правил 630 є підставою для проведення відповідачем перерахунку оплати за централізоване водопостачання за серпень 2021 року з врахуванням середньомісячних показників вказаного лічильника води за попередні три місяці, що передували серпню 2021 року.
Апеляційне провадження (рух справи).
Комунальне підприємство «ВодГео» звернулося з апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апелянт доводить наступне:
- неврахування обставин не надання представникам доступу до лічильників води 22.07.2021, про що був складений акт;
- не дослідження обставин розпломбування лічильника, що унеможливило проведення дослідження лічильника у зв`язку з деформацією;
- не врахування природи виявленої деформації та тих обставин, що підтвердження втручання/невтручання в роботу лічильника можливо виключно за допомогою експертного дослідження;
- не належне з`ясування обставин наявності моральної шкоди, її розміру на підставі належних та допустимих доказів.  
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2022 апеляційна скарга комунального підприємства "ВодГео" передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек    Б.М. - головуючий суддя, судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №925/473/21(703/3502/21); розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства «ВодГео» на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2016 у справі №925/473/21(703/3502/21) призначити на 06.06.2022.
Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції. 
Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 25.12.2008 №1205 "Про внесення змін до рішення міськвиконкому від 21.06.2007 №661 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді" відповідач визначений виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Сміла щодо централізованого водопостачання та водовідведення.
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.11.205 №9089118, виданим Смілянським виробничим підрозділом ЧООБТІ, позивачу на праві власності належить будинок.
Відповідач в 2021 році надавав позивачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до належного відповідачу будинку.
02 серпня 2021 року представники відповідача у присутності позивача провели обстеження водопровідних та каналізаційних мереж у домоволодінні позивача, за результатами якого склали акт обстеження водопровідних та каналізаційних мереж від 02.08.2021 (а.с. 7), у якому зазначено, що при обстеженні водопровідних та каналізаційних мереж зняті фактичні показники лічильника КВ №195000 - 430 м3. Скло лічильника деформовано. Встановлено протікання біля лічильника в 3-х місцях. Абоненту рекомендовано замінити лічильник, який не повірявся.
04 серпня 2021 року позивач з метою виконання рекомендацій відповідача через касу останнього оплатив вартість розпломбування лічильника в сумі 124,20 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 04.08.2021 (а. с. 8).
Того ж дня - 04.08.2021 представник відповідача розпломбував та зняв лічильник води КВ-1,5 №195000 із показником 431 м3   станом на 04.08.2021, що підтверджується актом пломбування та розпломбування приладів обліку води від 04.08.2021 (а.с. 12).
Після розпломбування і зняття лічильника води КВ-1,5 за №195000 позивач здав його на повірку до ДП "Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації".
Згідно із виданим ДП "Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 03.09.2021 №7182 (а.с. 13) лічильник води КВ-1,5 №195000-2004 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 та експлуатаційних документів, повірений зі строком чинності до 03.09.2025.
Листом від 18.08.2021 №2456/0110 (а.с. 14) відповідач повідомив позивача, що відповідно до акту обстеження мереж водопостачання та водовідведення від 02.08.2021 було виявлено деформацію засобу обліку КВ №195000, який      відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повинен проходити повірку кожні 4 роки, але зі сторони позивача це проігноровано. Тому відповідно до п. 8 ч. 2 та ч. 6 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, вважається, що позивач протягом 30 днів користувався централізованим водопостачанням шляхом самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання, що є підставою для розрахунку витрат спожитої позивачем води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води, що за розрахунком відповідача за 30 днів становить 364,62 м3, у зв`язку з чим за серпень 2021 року відповідач нарахував позивачу плату за послугу з централізованого водопостачання в сумі 7029,79 грн. і з урахуванням наявності станом на 01.08.2021 переплати позивачем за цю послугу в сумі 49,20 грн. відповідач виставив позивачу рахунок на оплату послуги з водопостачання за серпень 2021 року в сумі 6980,59 грн. (а.с. 10).
11 листопада 2021 року працівник відповідача опломбував той самий лічильник води КВ 1,5 №195000, встановлений в колодязі домоволодіння позивача, про що був складений акт про опломбування засобу вимірювальної техніки від 11.11.2021 (а.с. 33).
Позивач не заперечує, що станом на серпень 2021 року лічильник КВ-1,5 за №195000 був не повірений, тому вважає, що відповідач має здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання за серпень 2021 року з врахуванням середньомісячних показників засобу обліку за попередні три місяці, що передували вказаному розрахунковому періоду часу, що передбачено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.
Також встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.05.2021 за заявою комунального підприємства "ВодГео" відкрито провадження у справі №925/473/21 про банкрутство комунального підприємства "ВодГео" (код ЄДРПОУ 30794986).
17 травня 2021 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет було розміщено повідомлення про відкриття провадження у справі №925/473/21 про банкрутство комунального підприємства "ВодГео".
Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Відносини, що виникають у сфері надання, споживання та оплати житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.
Пункт 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII      передбачає право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пункт 2 розділу ІV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, (далі - Правила 190) визначає, що самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема, зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води.
Пунктом 6 розділу ІV Правил 190 встановлено, що у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.
Згідно з п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, (далі - Правила 630) засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:
з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;
з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.
З встановлених обставин справи вбачається відсутність станом на серпень 2021 року чергової повірки лічильника води КВ-1,5 за №195000 відповідно до вимог п. 15 Правил 630, що правомірно визнано господарським судом підставою для проведення відповідачем перерахунку оплати за централізоване водопостачання за серпень 2021 року з врахуванням середньомісячних показників вказаного лічильника води за попередні три місяці, що передували серпню 2021 року.
Отже, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання позивачу за серпень 2021 з врахуванням середньомісячних показників засобу обліку за попередні три місяці, що передували серпню 2021 року відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства і є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах.
Не довівши належними доказами обставин втручання у роботу та виведення з ладу лічильника води КВ-1.5 №195000 та самовільного приєднання позивачем до систем централізованого водопостачання, та   розрахувавши позивачу витрати води за серпень 2021 року відповідно до вимог п. 6 розділу ІV Правил 190, відповідач порушив права позивача як споживача житлово-комунальної послуги з централізованого водопостачання на одержання цих послуг згідно із вимогами      законодавства.
Відповідно до положення частини другої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких      фізична особа      зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її      сім`ї      чи      близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її      майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також      ділової репутації      фізичної або      юридичної особи.
3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з приписами ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.
Апеляційний господарський суд враховує, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею завжди викликають негативні емоції.
Разом з тим, визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. "Розумність" і "справедливість" є оціночними поняттями, тому суд, заслуховуючи сторони та встановлюючи фактичні обставини справи, має свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування.
Безпідставний розрахунок відповідачем позивачу витрати води за серпень 2021 року відповідно до вимог п. 6 розділу ІV Правил №190 і незаконне нарахування відповідачу, виходячи з такого розрахунку витрат води, плати за централізоване водопостачання      за серпень 2021 року вплинуло на звичний спосіб життя позивача, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 100,00 грн. моральної шкоди відповідає критеріям розумного та справедливого (співмірного) розміру, відтак, правомірно задоволена судом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлених обставин, зводяться до доведення скаржником фактичних обставин, які не мають значення для предмету доказування даного спору.
Апеляційна інстанція вважає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про витребування майна.
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення господарського суду першої інстанції.
Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу комунального підприємства «ВодГео» залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2022 у справі №925/473/21(703/3502/21) залишити без зміни. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Грек 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                Б.В. Отрюх

Повний текст постанови складено 13.06.2022.